ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
іменем України

02 лютого 2023 року 	м. Чернігів	

Унікальний номер справи № 740/3382/22
Головуючий у першій інстанції – Карпусь  І. М.
Апеляційне провадження № 22-ц/4823/288/23

Чернігівський апеляційний суд у складі суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючої - судді Шитченко Н.В.,
суддів Висоцької Н.В., Онищенко О.І.,
позивач: ОСОБА_1 ,
відповідач: ОСОБА_2 ,
розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 03 листопада 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів,-

                              У С Т А Н О В И В:

У вересні 2022 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2 , в якому просив стягнути з відповідачки на його користь 39 772,96 грн пені за прострочення сплати аліментів.
Заявлені вимоги мотивовано тим, що судовим наказом Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області вiд 29 вересня 2021 року стягнуто з відповідачки на користь позивача аліменти на утримання їх спільного сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 16 серпня 2021 року і до досягнення дитиною повноліття. ОСОБА_2 ухиляється від сплати аліментів на утримання сина, у зв`язку з чим виникла заборгованість по їх сплаті в сумі 39 772,96 грн. За розрахунком позивача, розмір неустойки в період з 16 серпня 2021 року по 01 вересня 2022 року становить 81 021,45 грн, тобто перевищує розмір заборгованості, а отже, відповідачка зобов`язана сплатити на його користь пеню, що не перевищує 100%  наявного боргу.
Рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 03 листопада 2022 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за період з 16 серпня 2021 року по 01 вересня 2022 року у сумі 39 772,96 грн. Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави 992,40 грн  судового збору.
В апеляційній скарзі ОСОБА_2 , посилаючись на часткове порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати частково і ухвалити в цій частині нове рішення про стягнення розміру неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів в період з 16 серпня 2021 року по 01 вересня 2022 року.
За доводами апеляційної скарги ОСОБА_2 визнає позовні вимоги в частині наявного у позивача права на стягнення з неї неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів внаслідок існуючої у відповідачки заборгованості по сплаті аліментів, але не погоджується з розрахунком, наведеним районним судом. 
Скаржниця вважає, що районний суд застосував помилкову формулу обчислення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів і замість нарахування неустойки (пені) за кожен  місяць окремо здійснив розрахунок на загальну кількість днів прострочення сплати аліментів, що суперечить позиції викладеній у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16. За розрахунком, наданим скаржницею, розмір пені становить 11 123,08 грн.
Позивачем відзив на апеляційну скаргу у встановлений строк не подавався.
26 грудня 2022 року на електронну пошту апеляційного суду надійшла заява ОСОБА_1 про те, що він заперечує проти задоволення апеляційної скарги ОСОБА_2 , просить рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 03 листопада 2022 року залишити без змін.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а рішення суду – без змін, виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що відповідачка має перед позивачем заборгованість зі сплати аліментів, яка виникла саме з її вини, доказів існування поважних причин несплати аліментів не надано, у зв`язку з чим наявні правові підстави для стягнення з неї неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів.
Визначаючи розмір неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, суд першої інстанції, застосувавши формулу розрахунку, викладену у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц, дійшов висновку, що її розмір за період (з 16 серпня 2021 року по 01 вересня 2022 року) станом на 03 листопада 2022 року становить 94 608,66 грн, проте в силу приписів ч. 1 ст. 196 СК України підлягає стягненню 100% визначеної державним виконавцем заборгованості, а саме 39 772,96 грн.
Рішення суду першої інстанції оскаржується в частині проведеного судом розрахунку неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів.
У справі встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 5).
Судовим наказом Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області вiд 29 вересня 2021 року стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на неповнолітню дитину – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, і не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 16 серпня 2021 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 7). 
Згідно з розрахунком заступника начальника Ніжинського відділу ДВС у Ніжинському районі Чернігівської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Кільової Ю.В., заборгованість ОСОБА_2 зі сплати аліментів на підставі судового наказу № 2-н/740/636/21 станом на 01 вересня 2022 року становить 39 772,96 грн (а.с. 11).
Відповідно до ст. 51 Конституції України та ст. 180 СК України батьки зобов`язанні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.
Сплата аліментів за рішенням суду є одним зі способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.
Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом (ч. 4 ст. 155 СК України).
Положеннями  ч. 1 ст. 196 СК України визначено, що у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.
Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16 відступила від висновків Верховного Суду України щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у раніше прийнятих постановах від 02 листопада 2016 року у справі № 6-1554цс16, від 16 березня 2016 року у справі № 6-2589цс15, від 03 лютого 2016 року у справі № 6-1477цс15, від 16 березня 2016 року у справі № 6-300цс16 та дійшла висновку, що пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на весь розмір несплачених у відповідному місяці аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення.
Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1%. Тобто, заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1%.
За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Тобто, загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем.
У разі виплати аліментів частинами, необхідно зазначити, що якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, у якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання.
У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1%.
Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості.
У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1%.
Отже, згідно з указаним вище правовим висновком Великої Палати Верховного Суду щодо порядку обчислення неустойки (пені) розмір пені за місячними платежами розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якого мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити на 1%.
З розрахунків державного виконавця про стан заборгованості зі сплати аліментів вбачається, що, починаючи з 16 серпня 2021 року, ОСОБА_2 аліменти не сплачує. 
Сукупний розмір заборгованості по аліментах державним виконавцем визначено станом на 01 вересня 2022 року, тобто по 31 серпня 2022 року включно і становить 39 772,96 грн.
Обраховуючи розмір неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, суд першої інстанції припустився помилки, оскільки вийшов за межі позовних вимог, визначивши період заборгованості з 01 вересня 2021 року по 03 листопада 2022 року – день ухвалення рішення районним судом.
Ураховуючи розрахунок державного виконавця по аліментах, сума неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, відповідно до ст. 196 СК України за період з 01 вересня 2021 року по 31 серпня 2022 року  (в межах позовних вимог), становить 69 153, 92 грн, а саме:
- серпень 2021 року – 5 470,29 грн = 1 498,71 грн (місячний платіж) Х 365 (кількість днів заборгованості за період з 01 вересня 2021 року  по 31 серпня 2022 року) Х 1%;
- вересень 2021 року – 9 727,56 грн = 2 903,75 грн (місячний платіж) Х 335 (кількість днів заборгованості за період з 01 жовтня 2021 року по 31 серпня 2022 року) Х 1%;
- жовтень 2021 року – 9 775,12  грн = 3 215,50 грн (місячний платіж) Х 304 (кількість днів заборгованості за період з 01 листопада 2021 року по 31 серпня 2022 року) Х 1%;
- листопад 2021 року – 8 810,47 грн = 3 215,50 грн (місячний платіж) Х 274 (кількість днів заборгованості за період з 01 грудня 2021 року по 31 серпня 2022 року) Х 1%;
- грудень 2021 року – 7 813,66 грн = 3 215,50 грн (місячний платіж) Х 243 (кількість днів заборгованості за період з 01 січня 2022 року по 31 серпня 2022 року) Х 1%;
- січень 2022 року – 6 816,86 грн = 3 215,50 грн (місячний платіж) Х 212 (кількість днів заборгованості за період з 01 лютого 2022 року по 31 серпня 2022 року) Х 1%;
- лютий 2022 року – 5 916,52 грн = 3 215,50 грн (місячний платіж) Х 184 (кількість днів заборгованості за період з 01 березня 2022 року по 31 серпня 2022 року) Х 1%;
- березень 2022 року – 4 919,71 грн = 3 215,50 грн (місячний платіж) Х 153 (кількість днів заборгованості за період з 01 квітня 2022 року по 31 серпня 2022 року) Х 1%;
- квітень 2022 року – 3 955,06 грн = 3 215,50 грн (місячний платіж) Х 123 (кількість днів заборгованості за період з 01 травня 2022 року по 31 серпня 2022 року) Х 1%;
- травень 2022 року – 2 958,26 грн = 3 215,50 грн (місячний платіж) Х 92 (кількість днів заборгованості за період з 01 червня 2022 року по 31 серпня 2022 року) Х 1%;
- червень 2022 року – 1 993,61 грн = 3 215,50 грн (місячний платіж) Х 62 (кількість днів заборгованості за період з 01 липня 2022 року по по 31 серпня 2022 року) Х 1%;
- липень 2022 року – 996,80 грн = 3 215,50 грн (місячний платіж) Х 31 (кількість днів заборгованості за період з 01 серпня 2022 року по 31 серпня 2022 року) Х 1%.
Наведена вище помилка районного суду при проведенні обрахунку неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів не призвела до невірного  вирішення справи, оскільки в силу приписів ч. 1 ст. 196 СК України максимальний розмір неустойки обмежується 100% визначеної державним виконавцем заборгованості.
Наданий ОСОБА_2 в апеляційній скарзі розрахунок неустойки (пені) по аліментах в розмірі 11 123,08 грн, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки остання неустойку обраховує лише за кількість днів у тому місяці, в якому аліменти не сплачувалися, що не узгоджується з правовим висновком викладеним Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16 (провадження № 14-616цс18).
Зважаючи на те, що сума неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на утримання дитини становить 69 153, 92 грн та перевищує суму заборгованості, розмір якої складає 39 772,96 грн, суд першої інстанції обґрунтовано стягнув з відповідачки на користь позивача неустойку (пеню) у сумі 39 772,96 грн, яка становить 100% заборгованості по аліментах та відповідає положенням статті 196 СК України.
Ураховуючи наведені обставини в сукупності, апеляційний суд приходить до висновку про те, що доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на відповідних положеннях законодавства, рішення суду першої інстанції ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстави для його скасування відсутні. 
Керуючись ст. 367, 374, 375, 381-384, 389 ЦПК України, -

                              П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 03 листопада 2022 року – без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.  

Головуюча:                                                                     Н.В. Шитченко

Судді:                                                                              Н.В. Висоцька

                                                                                        О.І. Онищенко