КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Унікальний номер справи № 755/8003/21
Апеляційне провадження № 22-ц/824/4726/2022
 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М                            У К Р А Ї Н И
            
     20 грудня 2022 року                                                                                     м. Київ
 
     Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
            судді - доповідача                               Білич І.М.
           суддів                                                     Коцюрби О.П., Слюсар Т.А.
 
розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Єфремова Вадима Валерійовича, на заочне рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 22 липня 2021 року, ухвалене під головуванням судді  Дніпровського районного суду м. Києва Чех Н.А.,
по цивільній справі №755/8003/21 за позовом Акціонерного товариства Комерційний Банк "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -
 
в с т а н о в и л а:
 
У травні 2021 року Акціонерне товариство Комерційний Банк "Приватбанк" звернулося до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_1 , згідно з яким просило: стягнути з відповідача на користь банку заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг від 03 серпня 2018 року у розмірі 166 450 грн. 11 коп. станом на 13 квітня 2021 року та судовий збір у розмірі 2 511 грн. 75 коп.
 
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилався на те, що 03 серпня 2018 року відповідач звернувся до банку з метою отримання банківських послуг, у зв'язку з чим підписав анкету-заяву, на підставі якої отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом.
Разом з тим, зазначав, що незважаючи на виконання банком своїх зобов'язань за договором, відповідач взяті на себе зобов'язання належним чином не виконує, внаслідок чого станом на 13 квітня 2021 року мав перед банком заборгованість у загальному розмірі 167 450 грн. 11 коп., з яких: 106 615 грн. 23 коп. - заборгованість за поточним тілом кредиту; 45 770 грн. 16 коп. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 6 700 грн. 90 коп. - заборгованість за нарахованими відсотками; 8 363 грн. 82 коп. - заборгованість за простроченими відсотками.
 
Заочним рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 22 липня 2021 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ "Приватбанк" заборгованість за кредитним договором № б/н від 03 серпня 2018 року у сумі 167 450 грн. 11 коп. та судовий у розмірі 2 511 грн. 75 коп. (а.с. 46-48).
Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 07 грудня 2021 року заяву відповідача про перегляд заочного рішення залишено без задоволення (а.с. 143, 144).
 
Не погоджуючись з рішенням суду відповідач подав апеляційну скаргу, посилаючись на порушення судом норм процесуального та матеріального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення, за яким у задоволенні позову відмовити.
В обгрунтування доводів апеляційної скарги вказуючи на те, що судом першої інстанції не повно з`ясовані обставини справи, зокрема те, що скаржник не був ознайомлений з усіма істотними умовами договору та не міг реально оцінити свої майбутні обов`язки перед банком. Оскільки, у анкеті-заяві відсутня будь-яка помітка про ознайомлення з відповідними тарифами банку та основними умовами кредитування. Зазначаючи, що в матеріалах справи відсутні будь-які належні та допустимі докази на підтвердження розміру тіла кредиту.
При цьому, зазначав, що за відсутності виписки по особовому рахунку, наявний у матеріалах справи розрахунок заборгованості не може бути достатнім та належним доказом його заборгованості за кредитним договором у заявленому розмірі (а.с. 147-151).
 
Відзив  на апеляційну скаргу подано не було.
 
Згідно з ч.3 ст.360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
Відповідно  до ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у  справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного  провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції  без повідомлення учасників справи.
У порядку ч. 13 ст. 7  ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження без проведення судового засідання та повідомлення учасників процесу про розгляд справи.
 
Заслухавши доповідь судді, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
 
Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що банк свої зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, в той час як боржником свої зобов'язання порушенні та кредитні кошти не повернуті.
 
Розглядаючи спір, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон який їх регулює.
 
Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтвердженими тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
 
Судом при розгляді справи було встановлено, ОСОБА_1 звертався до  банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських  послуг б/н від 03 серпня 2018 року, згідно якої отримав платіжну карту (кредитка) та кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.
В анкеті-заяві зазначено, що позичальник (відповідач у справі) згоден з тим, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, які розміщені на офіційному сайті банку в мережі інтернет за адресою privatbank.ua, і Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомився та погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були роздруковані ним самостійно.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 отримав кредитні картки № НОМЕР_1 зі строком дії до липня 2019 року та  № НОМЕР_2 зі строком дії до травня 2022 року (а.с. 14).
Матеріали справи також містять довідки від 06 червня 2019 року про зміну кредитного ліміту по преміальній картці  до 117000 грн. та від 18 червня 2019 року до 150000 грн., які підписані ОСОБА_1 .
 
Так, згідно зі ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. 
Відповідно до ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.  Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. 
Відповідно до положень ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною 1 ст. 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.
Крім того, згідно із ч.ч.1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
 
На підтвердження обставин приєднання ОСОБА_1 до умов та правил надання банківських послуг АТ КБ «ПриватБанк», позивачем до матеріалів позовної заяви долучено Витяг з Тарифів обслуговування преміальних кредитних карт Platinum, World Black Edition, Visa Signature, МС World Elite, Visa Infinite, та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, паспорт споживчого кредиту в якому ОСОБА_1 поставив підпис, тим самим засвідчив своє ознайомлення  з умовами надання та користування кредитними картками.
 
Отже, доводи апеляційної скарги про те що ОСОБА_1 не ознайомився із умовами обслуговування кредитних карток, отримавши картку типу World Black Edition з кредитним лімітом до 200 000 грн. є необґрунтованими.
Згідно з наданим банком розрахунком заборгованості  у ОСОБА_1 станом на 13 квітня 2021 року утворилась заборгованість у загальному розмірі 167 450 грн. 11 коп., з яких: 106 615 грн. 23 коп. - заборгованість за поточним тілом кредиту; 45 770 грн. 16 коп. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 6 700 грн. 90 коп. - заборгованість за нарахованими відсотками; 8 363 грн. 82 коп. - заборгованість за простроченими відсотками.
Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Platinum, World Black Edition, World Elite, Infinite, VISA Signature» і Витяг з Умов та Правил, які містяться в матеріалах цієї справи, не містять підпису відповідача, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами шляхом підписання анкети-заяви.
Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України  кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
 
Разом із тим, враховуючи, що відповідач не надав належних та допустимих доказів, що спростовували б заборгованість по кредитним картам, а з наданих банком довідок та заявок про зміну кредитного ліміту за договором № б/н станом на 13 квітня 2021 року, судом першої інстанції вірно встановлено, що боржник свої зобов'язання порушив не повернувши отриманні кредитні кошти в добровільному порядку.
На відміну від кредитних договорів, за якими загальний розмір кредиту надається відразу (одноразово), в договорі про надання споживчого кредиту у вигляді кредитного ліміту на платіжну картку (за яким позичальник має можливість використовувати ліміт частинами з правом подальшого використання вільного залишку ліміту, а у разі повного повернення коштів до закінчення строку кредитування - повторно отримати кредит (зняти кошти) або його частину в межах ліміту), розмір майбутніх платежів і строки їх сплати не можуть бути встановлені, а тому сукупна сума всієї заборгованості за тілом кредиту може включати в себе заборгованість за частиною кредиту, строк сплати якої не закінчився (поточне тіло кредиту), та/або заборгованість за частиною кредиту, яка не була повернута в обумовлений термін (прострочене тіло кредиту).
 
У матеріалах справи містяться, крім анкети-заяви та паспорту споживчого кредиту, довідка про видачу кредитних карток, розрахунок заборгованості за договором №б/н від 03 серпня 2018 року та заявки про зміну кредитного ліміту. Зазначені докази у своїй сукупності підтверджують використання позичальником преміальної картки «World Black Edition» та погодження ним умов кредитування визначених у паспорті споживчого кредиту.
Отже, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції  в частині стягнення з відповідача заборгованості зі сплати відсотків за користування кредитом, оскільки ОСОБА_1 погодився з розміром відсотків, які визначені сторонами у паспорті споживчого кредиту.
 
Відповідно до п.5 ч.1 ст.1 Закону України «Про споживче кредитування» кредитна лінія - вид кредиту, надання якого здійснюється повністю або частинами в узгоджені сторонами строки протягом строку кредитування. При цьому може бути передбачено право споживача отримати кредит у межах встановленого кредитного ліміту у разі часткового або повного погашення кредиту протягом строку кредитування, визначеного в договорі про споживчий кредит.
Згідно ст.ст. 77, 78 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
 
Отже, доводи апеляційної скарги, про те що в заяві яку підписував ОСОБА_1 не відображені всі істотні умови, узгодження, яких є необхідним для укладення договору та пред`явлення вимог щодо стягнення заборгованості за відсотками за користування кредитними коштами є необґрунтованими та спростовуються умовами Паспорту споживчого кредиту.
У справі № 284/157/2020 Верховний Суд зауважив, що суди не звернули уваги на наявний у матеріалах справи підписаний відповідачем паспорт споживчого кредиту, в якому також визначені, у тому числі: пільговий період користування коштами, процентна ставка, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін, зокрема штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань та їх розміри і порядок нарахування. Ураховуючи наведене, суди у порушення вимог статей 81, 367, 374 ЦПК України не врахували те, що оскільки сторонами було погоджено, зокрема процентну ставку, штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань та їх розміри і порядок нарахування, то суду слід було визначити й стягнути таку заборгованість відповідно до положень закону та підписаних відповідачем анкети-заяви та паспорту споживчого кредиту.
 
ОСОБА_1 , не спростовував відповідно до ст.ст. 76-78 ЦПК України відсутність заборгованості як за тілом кредиту, так і за нарахованими відсотками за користування кредитними коштами,  тому доводи апеляційної скарги про відсутність заборгованості відповідача перед позивачем колегія суддів вважає необґрунтованими. Хоча у відповідності до вимог ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
 
З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду постановлено з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування  з доводів викладених в апеляційній скарзі нема.
 
Керуючись ст.ст. 368, 374, 375, 379, 381-384, 387 ЦПК України, колегія суддів,-
 
п о с т а н о в и л а:
 
Апеляційну скаргу адвоката Єфремова Вадима Валерійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Заочне рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 22 липня 2021 року залишити без змін.
  Постанова набирає законної сили з дня прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків встановлених п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України.
 
Суддя-доповідач:                                                                                        
 
                   Судді: