УХВАЛА

28 лютого 2023 року  
м. Київ

справа №160/11725/22
адміністративне провадження №К/990/3253/23

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Данилевич Н.А.,
суддів: Мацедонської В.Е.,  Шевцової Н.В., 

перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 16 листопада 2022 року у справі №160/11725/22 за позовом ОСОБА_1 до Слобожанського відділу державної виконавчої служби у Дніпропетровському області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) про визнання протиправними та скасування постанов, -
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся з позовом до Слобожанського відділу державної виконавчої служби у Дніпропетровській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про визнання протиправними та скасування постанов.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 вересня 2022 року позов задоволено.
Визнано протиправною та скасовано постанову державного виконавця Слобожанського відділу державної виконавчої служби у Дніпропетровській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Донченко Єлизавети Миколаївни від 21 липня 2022 року про стягнення виконавчого збору у розмірі 323 773,71 грн з ОСОБА_1 у виконавчому провадженні №55750721.
Визнано протиправною та скасовано постанову державного виконавця Слобожанського відділу державної виконавчої служби у Дніпропетровській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Донченко Єлизавети Миколаївни від 21 липня 2022 року про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження у виконавчому провадженні №55750721, де боржником вказано ОСОБА_1 .
Стягнуто з Слобожанського відділу державної виконавчої служби у Дніпропетровській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судові витрати з оплати судового збору у розмірі 3 240,84 грн (три тисячі двісті сорок гривень 84 копійок).
Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 16 листопада 2022 року апеляційну скаргу Слобожанського відділу державної виконавчої служби у Дніпропетровському області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) задоволено.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 вересня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Слобожанського відділу державної виконавчої служби у Дніпропетровській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про визнання протиправними та скасування постанов скасовано.
В задоволенні позову відмовлено.     
Не погодившись із рішенням суду апеляційної інстанції, позивач звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою. 
27 січня 2023 року касаційна скарга надійшла до Верховного Суду як суду касаційної інстанції в адміністративних справах відповідно до статті 327 Кодексу адміністративного судочинства України.
Ухвалою Верховного Суду від 08 лютого 2023 року касаційну скаргу залишено без руху. Так, скаржнику необхідно було надати заяву із зазначенням інших підстав для поновлення строку на касаційне оскарження.
14 лютого 2023 року на адресу суду касаційної інстанції надійшла заява скаржника про поновлення строку на касаційне оскарження. В цій заяві зазначив, що первісну касаційну скаргу було подано представником позивача, проте ухвалою Верховного Суду від 08 грудня 2022 року касаційну скаргу повернуто заявникові. 
Позивач вказує, що у судах попередніх інстанцій та в суді касаційної інстанції користувався правовою допомогою АО «Круглий та партнери». Особисту участь у справі, як вказує позивач, він не брав та діяв виключно через представника. 
Отримати матеріали справ у АО «Круглий та партнери» скаржнику вдалося 21 грудня 2022 року, оскільки 16 грудня 2022 року відбувся ракетний обстріл. 
Далі заявник касаційної скарги зазначає, що лише у січні 2023 року йому вдалося знайти адвоката Шклярука Д.С., з яким 09 січня 2023 року укладено договір про надання правової допомоги. Після того як адвокат склав касаційну скаргу позивач роздрукував та направив до суду.
Насамкінець скаржник наголошує, що нормами КАС України не визначено строків звернення до суду касаційної інстанції після повернення касаційної скарги. 
Перевіривши, зазначені позивачем, причини пропуску строку на касаційне оскарження Верховний Суд зазначає наступне. 
Відповідно до частин першої-третьої статті 329 КАС України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на подання касаційної скарги також може бути поновлений у разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною п`ятою статті 333 цього Кодексу. 
Враховуючи викладені обставини колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для поновлення строку на касаційне оскарження рішення суду апеляційної інстанції у цій справі. 
Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
За правилами частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.
Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Відповідно до пункту 4 частини другої статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).
Скаржник, оскаржуючи рішення суду апеляційної інстанції в суді касаційної інстанції, покликається на пункти 1 та 3 частини четвертої статті 328 КАС України та зазначає, що судом апеляційної інстанції було застосовано статтю 27 Закону України «Про виконавче провадження» без урахування висновків, викладених у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 30 червня 2020 року у справі №823/1824/17, у постанові від 11 березня 2020 року у справі №2540/3203/18, у постановах Верховного Суду від 28 квітня 2020 року у справі № 520/9144/18, від 17 вересня 2020 року у справі № 640/16620/19, від 26 червня 2020 року у справі № 360/3324/19 в частині про неможливість стягнення виконавчого збору без реального виконання.
Разом з цим позивач вказує, що відсутній висновок Верховного Суду про застосування положень статті 27 Закону України «Про виконавче провадження» у правовідносинах коли особу, яка має статус боржника у виконавчому провадженні, визнано боржником та звільнено від боргів за наслідками розгляду справи про неплатоспроможність відповідно до положень Кодексу України з процедур банкрутства.
Враховуючи викладене, Суд вважає, що вказані обставини підлягають перевірці, а тому наявні обставини для відкриття касаційного провадження у вказаній справі.
Касаційна скарга відповідає вимогам статті 330 КАС України, підстави для залишення касаційної скарги без руху, її повернення чи відмови у відкритті касаційного провадження відсутні. 
Керуючись статтями 329, 330, 334, 335, 338 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд
УХВАЛИВ:
Поновити  ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 16 листопада 2022 року у справі №160/11725/22.
Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 16 листопада 2022 року у справі №160/11725/22 за позовом ОСОБА_1 до Слобожанського відділу державної виконавчої служби у Дніпропетровській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) про визнання протиправними та скасування постанов.
Витребувати із Дніпропетровського окружного адміністративного суду справу №160/11725/22.
Надіслати учасникам справи копію цієї ухвали разом із копією касаційної скарги та доданих до неї матеріалів. 
Встановити строк для подачі відзиву на касаційну скаргу - десять днів з дня отримання копії цієї ухвали - та роз`яснити, що до відзиву додаються докази надсилання (надання) його копій і доданих до нього документів іншим учасникам справи. 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                                                                      Н.А. Данилевич
Судді                                                                                                                           В.Е. Мацедонська
                                                                                                                                   Н.В. Шевцова