Справа №587/1139/22 	Головуючий у суді 1-ї інстанції - Гончаренко Л.М.	
Номер провадження 33/816/245/23 	Суддя-доповідач Філонова Ю. О. 	
Категорія  130 КУпАП  	  	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2023 року суддя Сумського апеляційного суду Філонова Ю. О. ,з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та адвоката Кубанової А.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвоката Кубанової А.М. на постанову Сумського районного суду Сумської області від 23 січня 2023 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого АДРЕСА_1 ,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 536,80 грн. 

В С Т А Н О В И В:

Як вбачається з оскаржуваної постанови судді, ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що 27.07.2022 р. о 10 годині 20 хвилин в Сумській області в Сумському районі О- 1915, 3 км керував т.з. AUDI А4, д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився зі згоди водія на місці зупинки т.з. за допомогою газоаналізатору алкотестер Drager 6820 № 0214. Результат огляду 1,69 % проміле, супроводжувалося відеофіксацією на цифрову нагрудну відеокамеру Video Badge VB400 №471314, чим порушив п. 2.9 а Правил дорожнього руху і скоїв правопорушення, передбачене ч.І ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвокат Кубанова А.М.  подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати оскаржувану постанову, як незаконну, необгрунтовану, винесеною з неповнотою судового розгляду, що потягло за собою порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права. Крім того, захисник просить провадження по справі закрити адміністративну справу на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, апелянт вказує наступне.
Матеріали справи та надані до суду видеозаписи не містять доказів перебування ОСОБА_1 за кермом транспортного засобу або керування ним. Жодних доказів того, що транспортний засіб рухався під керуванням ОСОБА_1 матеріали справи не містять, оскільки відеозапис починається 27.07.2022 10:26:49 - тобто майже через 7 хвилин з моменту нібито вчинення адміністративного правопорушення.
Крім цього, з відеозапису сІір-0 вбачається, що на момент увімкнення камери`між працівниками поліції вже ведуться розмови і останні про щось домовляються, шуткують, сміються. В подальшому о 10:28 (файл сіір-0 02:08 хв) ввдеокамера фіксує, що ОСОБА_1 не знаходиться за кермом автомобіля, а стоїть біля капоту, а поліцейські підходять до нього з заду автомобіля.
У протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ № 059780 від 27 липня 2022 року, складеному щодо ОСОБА_1 , зазначено, порушення останнім вимог п. 2.9 а ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП зафіксовано на цифрову нагрудну камеру, проте дана інформація зазначена в протоколі не є достовірною.
Результати тесту (див. пункт 6) підтверджують лише факт перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння, що він і не заперечував, але не підтверджують той факт, що він перебував в статусі водія.
Однак, як вбачається з відеозапису нагрудних камер патрульних поліцейських, не зафіксовано факт керування ОСОБА_2 будь яким транспортним засобом, та відсутні відомості при яких обставинах був зупинений автомобіль.
Наявний в матеріалах справи рапорт співробітника поліції (а.с. 4) не є доказом вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення в контексті положень ст. 251 КУпАП, оскільки складена працівником поліції - упередженою особою.
Таким чином, відсутні докази, які б з достатністю вказували на наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, звертає увагу Суду, що на відео зафіксовано, що ОСОБА_1 ані ознак млявої мови, ані порушень координації руху не виявляв.
Після проходження огляду на стан сп`яніння, працівник поліції не роз`яснив ОСОБА_1 його право на проходження огляду у медичному закладі іншим шляхом, а повідомив, що він може “задуваться в больниці таким” (05:10-05:13 хв.). Звертає увагу Суду на те, що на всі заперечення, які намагався висловити ОСОБА_1 , поліцейський ОСОБА_1 перебивав, не давав змоги висловити точку зору, схиляючи погодитись з результатами огляду.
На питання патрульних “з результатом згодні?” ОСОБА_1 відповіді “так” не надав, і спросив як це все швидше припинити, пояснюючи це тим що поспішає. Патрульні відповіли що вони складатимуть матеріали про адміністративне правопорушення у будь-якому випадку, але якщо ОСОБА_1 хоче пройти огляд у медичному закладі, це буде на півтори-дві години довше.
В подальшому, патрульні під запис повідомляють один одному, що у них відсутній бланк протоколу про адміністративне правопорушення, що взагалі ставить під сумнів повноваження поліцейських які склали протокол.
В подальшому працівник поліції підходить до ОСОБА_1 та починає вести розмову з останнім, зміст розмови не відеозаписі не чутно.
Відеозапис сІір-2 розпочинається о 10:49:14 та переривається об 11:04:14, на якому працівники поліції обговорюють, який час зупинки транспортного засобу ставити в протоколі. Один з працівників робить припущення про те, що якщо огляд було проведено о 10:30, час зупинки треба ставить 10:00, а також намагаються визначити місцезнаходження поста. Після проведення телефонних перемовин, працівники поліції вирішують що час зупинки 10:20 год. Під час спілкування чутно що ОСОБА_1 неодноразово звертається до патрульних з проханням щоб дружина поїхала на машині у своїх справах, але поліцейські не дозволяють їй зробити цього. 
Вважає за необхідне звернути увагу Суду на те, що у ОСОБА_1 нормальна мова, збережено логічне мислення, що також спростовує результати огляду на стан сп`яніння.
Таким чином огляд проведений з порушеннями, то на підставі ч. 5 ст. 266 КУпАП його результати є недійсними.
Наявні порушення є істотними та такими, що не дають законних підстав встановити у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Будь-які інші докази, передбачені ст.251 КУпАП, які підтверджували б обставини керування ОСОБА_1 транспортним засобом в матеріалах справи відсутні, а тому суд позбавлений можливості перевірити обставини справи в частині того, чи дійсно він керував або не керував транспортним засобом під час його виявлення працівниками поліції.

Вислухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та адвоката Кубанову А.М., які вимоги апеляційної скарги підтримали, просили поновити строк на апеляційне оскарження, задовольнити скаргу, скасувати постанову суду першої інстанції, а провадження у справі закрити, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ст. 9 КУпАП).
Тобто адміністративне правопорушення – це вчинок, який має форму або дії, або бездіяльності. Проте, щоб вчинок можна було кваліфікувати як адміністративне правопорушення, він повинен мати сукупність юридичних ознак, що визначають склад правопорушення, а саме: об`єктивну сторону, об`єкт, суб`єктивну сторону (внутрішня сторона діяння, елементами якої є вина, мотив і мета) і суб`єкт. Наявність усіх ознак правопорушення є єдиною підставою для притягнення правопорушника до відповідальності. Якщо відсутня хоча б одна з ознак правопорушення, особа не може бути притягнута до відповідальності.
Згідно вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження у справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її у точній відповідності з законом.
Відповідно до ст. 252 КУпАП висновок про наявність чи відсутність у діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження усіх обставин справи в їх сукупності.
Згідно ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, котрі мають значення для правильного вирішення справи.
У відповідності з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.  
Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.
Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року за № 1306 «Про правила дорожнього руху».
Пунктами 1.3 та 1.9. Правил дорожнього руху України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які їх порушують, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Так, відповідно до пункту 2.9. «а» Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Згідно з п. 27 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу. Правопорушення вважається закінченим з того моменту, як він почав рухатись.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів цієї справи, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, будучи водієм, у вказаній дорожній обстановці, вимог наведених вище Правил дорожнього руху України не дотримався, так як його вина у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у розумінні наведених вище приписів ст. ст. 245, 251-252 КУпАП, доведена належними та допустимими доказами, зокрема такими: 
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 059780 від 27.07.2022 р., який за змістом відповідає вимогам статті 256 КУпАП і сумнівів не викликає містить всі обставини, які складають об`єктивну сторону складу правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 130 КУпАП (а.с. 1), 
- роздруківкою результатів тестування Drager Alcotest 6820, згідно якого показники алкоголю в крові ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 станом на 27.07.2022 час 10:30 год. становлять 1,69 проміле (а.с. 2), 
- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.3), 
- рапортом (а.с.4), 
- розпискою (а.с.5), 
- довідкою про надання інформації, що ОСОБА_1 протягом року до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП не притягувався, отримував посвідчення водія на право керування транспортними засобами серії НОМЕР_2 від 11.02.2005р. (а.с.6), 
- диском з відеозаписом вчиненого правопорушення ( а.с.7), 
- сертифікатами відповідності засобів вимірювальної техніки (а.с.39-41),
- сертифікатом затвердження типу засобів вимірювальної техніки, сертифікату перевірки типу( а.с.42), 
- керівництва з експлуатації газоаналізатора Drager 6820 № 0214( а.с.43-54).

Дослідивши вказані матеріали, в тому числі дослідивши зміст протоколу про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що зазначені докази відповідають критеріям належності та допустимості, а в своїй сукупності також і достатності для підтвердження висновків суду першої інстанції про доведення винуватості ОСОБА_1 у вчиненні порушенні вимог п.2.9. «а» ПДР України, тобто у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, у поза розумний сумнів.
Дослідженими апеляційним судом матеріалами відео з нагрудних камер поліцейських, встановлено факт виявлення ознак алкогольного сп`яніння, факт пропозиції пройти огляд на встановлення наявності чи відсутності алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою алкотестеру «Драгер», погодження ОСОБА_1 пройти такий огляд, сам огляд за допомогою приладу Драгера 6820, результат приладу 1, 69 проміле, роз`яснення поліцейськими права в разі незгоди з результатами Драгеру, проїхати до медичного закладу м.Суми, вул. Металургів для огляду.
Що стосується доводів захисника Кубанової А.М. про те, що ОСОБА_1 не керував автомобілем, суд вважає як намагання ухилитися від відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 . Так як з відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 при складанні протоколу поліцейським жодного разу не зазначає про те, що він не керував автомобілем, зазначає, що у вечері випив вино, потрібно б ще спати, але він поїхав. Зафіксовано, що на запитання ОСОБА_1 , а як буде швидше, працівник поліції додатково роз`яснює, що спочатку можна пройти огляд на місці, а якщо вже не буде згодний з результатом, тоді можна проїхати до лікарні.
Тому, переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду, викладені в постанові і були підставами для її скасування та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, як про те ставлять питання апелянти, ними не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено? а викладена позиція в апеляційній скарзі розцінюється судом апеляційної інстанції як захисна, та направлена на уникнення відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

Беручи до уваги вищевикладене, суддя апеляційного суду вважає, що у діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки останній, будучи особою, яка керувала транспортним засобом, перебував у стані алкогольного сп`яніння, що ним не заперечується та підтверджується наявними в справі матеріалами, чим порушив вимоги пункту 2.9. «а» Правил дорожнього руху України.

Суддя суду першої інстанції не вийшов за межі зазначених у протоколі обставин, розглянувши справу на підставі наданих сторонами (у тому числі й уповноваженою особою національної поліції, яка склала протокол про адміністративне правопорушення ч. 2 ст. 251, ст. 255 КУпАП) та досліджених у судовому засіданні доказів, достатніх у своїй сукупності і взаємозв`язку для доведення вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. При розгляді справи в повному обсязі дотримані положення ст. 268, 279, 280 КУпАП, постанова судді є законною, обґрунтованою і належним чином умотивованою, тому вона підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга без задоволення.

На підставі наведеного та керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Постанову  Сумського районного суду Сумської області від 23 січня 2023 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік – залишити без зміни, а апеляційну скаргу його захисника Кубанової А.М.  на цю постанову – без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає. 

Суддя Сумського апеляційного суду	Філонова Ю. О.