ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
іменем України

19 грудня 2022 року 	м. Чернігів	

Унікальний номер справи № 748/239/22
Головуючий у першій інстанції – Хоменко Л. В.
Апеляційне провадження № 22-ц/4823/873/22

Суд у складі:
головуючого - судді Євстафіїва О.К.,
суддів:                      Скрипки А.А., Шарапової О.Л.,
за участю секретаря Шапко В.В.,

позивач: ОСОБА_1 ,
відповідач: ОСОБА_2 ,
третя особа: Служба у справах дітей Гончарівської територіальної громади Чернігівського району Чернігівської області,

особа, яка подала апеляційну скаргу: ОСОБА_1 ,

на рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області від 15 липня 2022 року; час, місце ухвалення і дата складання повного його тексту: 20.07.2022, м. Чернігів,

в с т а н о в и в:

У січні 2022 р. ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2 , в якому, після уточнення позовних вимог (арк. 76-77, 128-129), просив зобов`язати останню усунути перешкоди у спілкуванні його з сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визначивши такі способи участі у їх спілкуванні та у вихованні сина без присутності ОСОБА_2 :
- протягом п`ятнадцяти днів у вихідний місяць, враховуючи вахтовий режим роботи ОСОБА_1 , з ночівлею за місцем проживання останнього, з урахуванням розпорядку дня дитини, стану здоров`я та особистого її бажання;
- протягом особливого періоду перебування ОСОБА_2 на службі (в зоні Операції об`єднаних сил та на час мобілізації й посиленого несення служби);
- в період літніх місяців під час відпустки (червень, липень, серпень) (канікул) за місцем проживання ОСОБА_1 на 1 місяць без супроводу ОСОБА_2 з можливим виїздом на відпочинок на море з повідомленням про це ОСОБА_2 ;
- під час Різдвяних та Новорічних свят почергово з кожним із батьків: перебування за місцем проживання/перебування батьків протягом 1 тижня без відриву дитини від дитячого дошкільного закладу і у майбутньому - від навчального процесу: по непарних роках - святкування Різдва (07 січня) та Нового року (31 грудня) з ОСОБА_1 , по парних роках - з ОСОБА_2 ;
- святкування дня народження сина ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) почергово: один рік - з ОСОБА_2 , а наступний - з ОСОБА_1 , але ОСОБА_1 у день святкування дня народження сина з ОСОБА_2 може приїжджати та спілкуватися з ним з можливістю відвідування разом розважальних закладів, кафе за згодою ОСОБА_2 . У вихідні дні, наступні після дня народження, проводити спільне дозвілля ОСОБА_1 з сином у вихідний день тижня;
– своєчасно повідомляти один одного про зміну свого місця проживання, контактних телефонів та про будь-які інші обставини, що мають суттєве значення для своєчасного виконання своїх зобов`язань щодо спілкування з дитиною; 
- на період військового стану в Україні визначити порядок спілкування з сином за місцем проживання ОСОБА_1 : АДРЕСА_1 , без присутності ОСОБА_2 та з ночівлею сина з ОСОБА_1 , з 8 год. 00 хв. початку вихідних і до 20 год. 00 хв. останнього вихідного дня, наданого ОСОБА_1 командиром військової частини, де він проходить службу;
- не втручатися в особисте життя один одного та не підбурювати дитину проти один одного.
Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що сторони перебували у шлюбі, який розірвано рішенням Чернігівського районного суду від 09.06.2020 у справі № 748/292/20 і від якого ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народився син – ОСОБА_3 . Рішенням Чернігівського районного суду від 03.06.2020 у справі № 748/608/20 з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на сина у розмірі 1/4 частини заробітку/доходу щомісяця, але не менше 50% та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, починаючи з 11.03.2020 і до досягнення дитиною повноліття. Також цим рішенням стягнуто аліменти на утримання ОСОБА_2 у розмірі 1/9 частини заробітку позивача, проте в цій частині рішення не виконується, оскільки остання працює – проходить службу у військовій частині НОМЕР_1 за контрактом. Після розірвання шлюбу син залишився проживати з відповідачем в АДРЕСА_2 , де він відвідує дитячий дошкільний заклад. Позивач проживає окремо в АДРЕСА_3 , Чернігівського р-ну та обл., разом зі своїми батьками, працює вахтовим методом та отримує стабільну заробітну плату. Після того, як спроби примиритися та відновити шлюбні відносини не дали позитивного результату, ОСОБА_2 стала перешкоджати ОСОБА_1 спілкуватися з дитиною, зокрема вона не відповідає на телефонні дзвінки, а тому позивач змушений звертатися до поліції, яка надає інформацію, де і з ким перебуває син; ОСОБА_2 вчиняє сварки, коли позивач приходить за місцем проживання сина, не відчиняє двері, будучи вдома, шантажує позивача та маніпулює сином тощо. ОСОБА_1 є колишнім військовослужбовцем, учасником бойових дій, за місцем роботи характеризувався позитивно, військову службу покинув заради сина, щоб його виховувати. На обліку в психоневрологічному та наркологічному диспансерах він не перебуває, до кримінальної відповідальності не притягувався та не має шкідливих звичок. Позивач бажає брати участь у вихованні сина, спілкуватися з ним. Обставини, які давали б підстави вважати, що їх спілкування спричинить шкоду синові, не існує. Створення йому ОСОБА_2 перешкод у спілкуванні із сином порушує не тільки його ( ОСОБА_1 ) права, а й суперечить інтересам сина. Спір з приводу місця проживання сина сторін розглядається Чернігівським районним судом Чернігівської області у справі № 748/3025/21 за позовом ОСОБА_2 . Позивач направив відповідачеві проект договору щодо визначення місця проживання дитини та своєї участі у спілкуванні з сином та у вихованні сина, який без обговорення був відхилений відповідачем. 
Оскаржуваним рішенням позов задоволено частково:
1) зобов`язано ОСОБА_2 не чинити ОСОБА_1 перешкоди у спілкуванні з сином ОСОБА_3 , своєчасно повідомляти останньому про зміну місця проживання дитини та контактні телефони;
2) визначено ОСОБА_1 такий порядок участі у вихованні сина без присутності ОСОБА_2 , з урахуванням кліматичних умов, стану здоров`я, режиму дня та харчування сина відповідно до його віку з обов`язковим поверненням сина за місцем проживання ОСОБА_2 після їх спілкування з попереднім повідомленням ОСОБА_2 :
- у вихідний місяць ОСОБА_1 , враховуючи вахтовий режим роботи останнього, з ночівлею за місцем його проживання - по АДРЕСА_3 , з урахуванням розпорядку дня дитини, стану його здоров`я та особистого бажання, за попереднім повідомленням про це ОСОБА_2 ;
- у вівторок та четвер ОСОБА_1 забирає сина з дошкільного навчального закладу або з місця проживання сина о 18 год. 00 хв. та повертає його на місце постійного проживання о 20 год. 00 хв.;
- у п`ятницю ОСОБА_1 забирає сина з дошкільного навчального закладу після занять о 18 год. 00 хв. або з місця проживання сина та повертає його до місця постійного проживання о 12 год. 00 хв. у неділю; 
- в період літніх місяців під час відпустки (канікул) (червень, липень, серпень) ОСОБА_1 забирає сина за наявності його бажання до свого місця проживання на один місяць без супроводу ОСОБА_2 з можливим виїздом на відпочинок на море з повідомленням її про це;
- почергове святкування Різдвяних та Новорічних свят за бажанням дитини: по непарних роках - святкування сином Різдва (07 січня) і Нового року (31 грудня) з ОСОБА_1 за місцем його проживання, по парних роках - святкування сином Різдва (07 січня) й Нового року (31 грудня) з ОСОБА_2 ;
- почергове святкування дня народження сина: один рік 10 лютого - з ОСОБА_2 , а наступний - з ОСОБА_1 за місцем його проживання; останній у святкування дня народження сина з ОСОБА_2 може приїжджати та спілкуватися з сином з можливістю відвідування разом розважальних закладів та кафе за згодою ОСОБА_2 ;
- на період військового стану в Україні: у вихідні дні ОСОБА_1 , надані йому командиром військової частини, де він проходить військову службу, за місцем проживання ОСОБА_1 - по АДРЕСА_3 , з 8 год. 00 хв. початку вихідних і до 20 год. 00 хв. останнього вихідного дня, за попереднім повідомленням матері ОСОБА_2 про такі вихідні дні;
3) в іншій частині вимог відмовлено.
Ухвалюючи вказане рішення, суд І інстанції виходив з такого:
- син сторін ОСОБА_3 потребує спілкування з позивачем, але конфліктні відносини між сторонами перешкоджають їм діяти виключно в інтересах сина, внаслідок чого відповідачем чиняться позивачеві перешкоди у спілкуванні з сином;
- зважаючи на небезпечність перебування сина у військовий час за місцем проживання ОСОБА_1 у м. Чернігові, на необхідність відвозити трирічну дитину на значну відстань з с. Смолин Чернігівського р-ну до м. Чернігова, а також можливості виклику ОСОБА_1 на військову службу у зв`язку з тривогами, на невизначеність, з ким перебуватиме син у таких ситуаціях, є доцільним спілкування ОСОБА_1 з сином в АДРЕСА_3 , за зазначеним ОСОБА_1 місцем його проживання, де проживають і батьки останнього, оскільки такі умови спілкування є звичними для сина сторін та не потребують частих тривалих його переїздів;
- визначення вказаного способу участі ОСОБА_1 у вихованні сина відповідатиме не лише принципу рівності батьків у спілкуванні з ним, а й його інтересам;
- зміна обставин чи правовідносин, що мають істотне значення при визначенні способу участі одного з батьків у вихованні дитини, в тому числі з врахуванням віку дитини, його прихильності до кожного з батьків, не позбавляє права батьків у майбутньому звернутись до суду з позовом про встановлення іншого способу участі одного з батьків у вихованні сина.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить:
1) скасувати вказане рішення в частині визначення часу та місця спілкування з сином, а саме:
- у вихідний місяць ОСОБА_1 , враховуючи вахтовий режим роботи, з ночівлею за місцем проживання ОСОБА_1 - по АДРЕСА_3 , з урахуванням розпорядку дня сина, стану його здоров`я та особистого бажання, за попереднім повідомленням про це ОСОБА_2 ;
- у вівторок та четвер ОСОБА_1 забирає сина з дошкільного навчального закладу або з місця проживання сина о 18 год. 00 хв. та повертає його на місце постійного проживання о 20 год. 00 хв.; у п`ятницю ОСОБА_1 забирає сина з дошкільного навчального закладу після занять о 18 год. 00 хв. або з місця проживання сина та повертає його до місця постійного проживання о 12 год. 00 хв. у неділю;
- на період військового стану в Україні: у вихідні дні ОСОБА_1 , надані йому командиром військової частини, де він проходить військову службу, за місцем проживання ОСОБА_1 - по АДРЕСА_3 , з 8 год. 00 хв. початку вихідних і до 20 год. 00 хв. останнього вихідного дня, за попереднім повідомленням матері ОСОБА_2 про такі вихідні дні; 
2) визначити такий порядок участі ОСОБА_1 у вихованні сина ОСОБА_3 , без присутності ОСОБА_2 , з урахуванням кліматичних умов, стану здоров`я, режиму дня та харчування сина відповідно до його віку з обов`язковим поверненням ОСОБА_3 . ОСОБА_2 після їх спілкування з попереднім повідомленням її про це:
- у вихідні дні ОСОБА_1 з ночівлею за фактичним місцем його проживання, враховуючи режим його роботи, розпорядок дня сина, стан його здоров`я та особисте бажання сина: у п`ятницю ОСОБА_1 забирає сина з дошкільного навчального закладу о 16 год. 00 хв. або з місця проживання сина та повертає його за місцем постійного проживання ОСОБА_2 о 20 год. 00 хв. у неділю;
- на період військового стану в Україні: у вихідні дні ОСОБА_1 , надані йому командиром військової частини, де він проходить військову службу, за місцем проживання ОСОБА_1 - АДРЕСА_1 , з 8 год. 00 хв. початку вихідних і до 20 год. 00 хв. останнього вихідного дня, за попереднім повідомленням про це матері ОСОБА_2 про такі вихідні дні;
3) в іншій частині рішення залишити без змін. 
Доводи скарги зводяться до такого:
- судом проігноровано, що позивач змінив місце свого проживання з смт Гончарівське на м. Чернігів, що за новою адресою службами у справах дітей Чернігівського району та Чернігівської міської ради проведено обстеження умов його проживання і зауважень до його нового помешкання не надійшло та що орендоване ним приміщення визнано придатним для спілкування з сином;
- хоча служба у справах дітей і не надала повного висновку щодо розв`язання спору між сторонами, але вона рекомендувала встановити спосіб спілкування ОСОБА_1 з сином за місцем його проживання без прив`язки до адреси реєстрації ОСОБА_1 ;
- суд не зважив на те, що натепер є дуже небезпечним спілкування з сином в смт Гончарівське, оскільки це є військовим містечком, на території якого розміщені декілька військових частин, що обумовлює потенційну загрозу його обстрілів або ракетних ударів, що в цьому містечку відсутня інфраструктура для повноцінного розвитку дитини;
- законодавством не передбачено обмежень кількості часу проведення батьком з дитиною, крім виключних випадків, і судом не встановлено вагомих обставин для обмеження ОСОБА_1 у місці та часі спілкування з сином;
- спілкування з сином у вівторок та четвер з 18 год. 00 хв. до 20 год. 00 хв., тобто лише дві години, може негативно вплинути на емоційний стан сина.
У судовому засіданні ОСОБА_1 і його представник – адвокат Замура Л.П. підтримали апеляційну скаргу, а ОСОБА_2 і її представник – адвокат Кушнеренко Є.Ю. просили про її відхилення.
Від Служби у справах дітей Гончарівської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області надійшла заява про розгляд справи у відсутності її представника і про те, що щодо розгляду справи вона покладається на думку суду (арк. 221).
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників справи, дослідивши її матеріали та обговоривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що вона підлягає залишенню без задоволення.
У справі встановлено таке.
Рішенням Чернігівського районного суду Чернігівської області від 09.06.2020 у справі № 748/292/20, що набрало законної сили 07.08.2020, шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано (копія рішення – арк. 13). Від цього шлюбу сторони мають сина – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про його народження серії НОМЕР_2 (арк. 12).
Після розірвання шлюбу сторони проживають у різних населених пунктах: ОСОБА_1 – по АДРЕСА_4 , будучи зареєстрованим по АДРЕСА_3 , а ОСОБА_2 разом з їхнім сином – по АДРЕСА_2 , що жодним з учасників справи не заперечується і, крім того, підтверджується доказами, про які йтиметься нижче.
Рішенням Чернігівського районного суду Чернігівської області від 03.06.2020 у справі № 748/608/20, що набрало законної сили 07.08.2020, стягнуто починаючи з 11.03.2020 з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на сина ОСОБА_3 в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, і аліменти на своє утримання в розмірі 1/9 частки доходів (заробітку) щомісяця до досягнення їхнім сином 3 років (копія рішення – арк. 14-15).
З листа Чернігівського відділу державної виконавчої служби у Чернігівському районі Чернігівської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) від 11.07.2022 № 18034 вбачається, що станом на 05.07.2022 у ОСОБА_1 відсутня заборгованість зі сплати аліментів по виконавчому листу № 2/748/4020 від 27.08.2020 (копія листа – арк. 173).
Відповідно до копій фіскальних чеків, ОСОБА_2 переказала особисті кошти ОСОБА_1 : 15.08.2021 - в сумі 301 грн 51 коп., 21.08.2021 - в сумі 1005 грн 03 коп., 05.11.2021 - в сумі 231 грн 16 коп. без призначення платежу (арк. 51, 49, 50). ОСОБА_2 суду пояснила, що вона повертала сплачені їй ОСОБА_1 аліменти на сина за періоди проживання сина у нього.
З копії медичної довідки поліклінічного відділення Комунального лікувально-профілактичного закладу «Чернігівська центральна районна лікарня» про проходження обов`язкових попереднього та періодичного психіатричних оглядів від 23.04.2019 серії 2ААМ № 277392 та з копії виданого цим же закладом сертифікату про проходження профілактичного наркологічного огляду від 23.04.2019 серії 2РРС № 362836 вбачається, що ОСОБА_1 на обліку в психіатричному та наркологічному диспансерах не перебуває (арк. 21, 22). 
ОСОБА_1 на період військового стану в України проходить військову службу, а ОСОБА_2 проходить службу у військовій частині НОМЕР_1 за контрактом. Ці обставини учасниками справи не заперечуються. 
Відповідно до службової характеристики за 2022 рік молодшого сержанта ОСОБА_1 , останній за час виконання посадових обов`язків зарекомендував себе з позитивної сторони (арк. 127).
11.01.2020 та 20.09.2020 ОСОБА_1 звертався до Чернігівського районного управління поліції ГУНП в Чернігівської області з приводу неправомірної поведінки ОСОБА_2 , що підтверджується копією листів-відповідей цього Управління від 17.02.2021 №№ П-15аз/124/48/11/2021 і П-35аз/124/48/11/021. Так, 11.01.2020 ОСОБА_1 звернувся до поліції щодо конфлікту з дружиною ОСОБА_2 , яка наносить йому тілесні ушкодження. 12.01.2020 о 00 год. 10 хв. ОСОБА_1 просив прискорити наряд поліції по його виклику. На місце події було направлено наряд групи реагування патрульної поліції, який вжив достатніх превентивних заходів: ОСОБА_1 повідомив наряд поліції, який прибув на місце події, що в конфлікті з дружиною розібрався самостійно та що претензій ні до кого не має (копії листів – арк. 17, 18). 
12.01.2022 представником ОСОБА_1 – адвокатом Замурою Л.П. направлено представникові ОСОБА_2 – адвокату Кушнеренку Є.Ю. електронний проект договору про визначення місця проживання дитини та обов`язків батьків для обговорення (паперова копія електронного супровідного листа на арк. 19). Адвокатом Кушнеренком Є.Ю. надіслано відповідь про те, що його клієнтка наданий позивачем варіант договору відхилила (її паперова копія на арк. 20).
Рішенням Чернігівського районного суду Чернігівської області від 08.02.2022 у справі № 748/3025/21 визначено місце проживання сина сторін разом з матір`ю ОСОБА_2 (копія рішення – арк. 52-55). Дані про оскарження цього рішення в матеріалах справи відсутні.
Згідно з довідками Комунального дошкільного навчального закладу «Веселка» Гончарівської селищної ради від 22.02.2022 №№ 2, 3, що видані ОСОБА_2 , 17.02.2022 та 18.02.2022 ОСОБА_1 дійсно забирав сина ОСОБА_3 з цього закладу (арк. 81, 82).
З листа Служби у справах дітей Гончарівської селищної ради від 18.02.2022 № 10-35/31 вбачається, що 15.02.2022 та 16.02.2022 працівниками Служби у присутності ОСОБА_1 проведено роз`яснювальну бесіду з ОСОБА_2 з приводу спілкування ОСОБА_1 з їхнім сином. У ході розмови зверталась увага на необхідність дотримання відповідачем законодавства (ст.ст. 141, 153, 157 СК України, ст.ст. 11, 15 Закону України «Про охорону дитинства») про права батька на спілкування і побачення з сином, який після розлучення проживає з матір`ю. ОСОБА_2 повідомила, що вона не проти побачень і спілкування ОСОБА_1 з їхнім сином, що він безперешкодно бачиться і спілкується з сином, забирає його з дитячого дошкільного закладу, залишає ночувати у себе вдома (за домовленістю з нею і за згодою дитини). Їхнє спілкування у такий спосіб продовжуватиметься за умови перебування ОСОБА_1 у тверезому стані і невжиття при спілкуванні з нею нецензурної лексики (арк. 79).
Рішенням виконавчого комітету Гончарівської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області від 07.07.2022 № 74 затверджено висновок щодо визначення способів участі у вихованні, спілкуванні ОСОБА_1 з малолітнім ОСОБА_3 (копія рішення – арк. 108). З копії цього висновку (арк. 109-112) вбачається, що:
- ОСОБА_1 стверджує, що ОСОБА_2 чинить йому перешкоди спілкуванні з сином ОСОБА_3 , чим порушує його права. ОСОБА_1 зазначив, що бажає бачитись із сином за місцем свого проживання: АДРЕСА_4 , у вихідні дні, надані командиром військового підрозділу військової частини НОМЕР_3 , де він проходить службу на період військового стану;
- відповідно до договору оренди житлового приміщення від 15.06.2022, що укладений на строк до 15.12.2022 (копія якого в справі на арк. 134-136), ОСОБА_1 проживає в однокімнатній квартирі площею 18 м2 з усіма вигодами по АДРЕСА_4 ;
- працівниками Управління (служби) у справах дітей Чернігівської міської ради 05.07.2022 обстежено умови проживання ОСОБА_1 та встановлено, що останній проживає в орендованій кімнаті гуртожитку за вищевказаною адресою, де створені необхідні умови для перебування дитини, в тому числі й окреме місце для відпочинку і навчання;
- згідно з висновком акта оцінки потреб, проведеного працівниками Чернігівського міського центру соціальних служб 04.07.2022 за місцем проживання ОСОБА_1 , у останнього складних життєвих обставин не виявлено, він здатний виконувати батьківські обов`язки, бажає брати участь у вихованні сина, умови для їхніх зустрічей створено;
- ОСОБА_2 зазначає, що не чинить ОСОБА_1 перешкод у спілкуванні з ОСОБА_3 та що вона дає згоду на їхні побачення, але за обов`язковою попередньою домовленістю і тільки у період часу з 08 год. 00 хв. до 20 год. 00 хв., що вона дозволяє перебування їх з ночівлею за адресою реєстрації ОСОБА_1 : АДРЕСА_3 та обл.;
- з довідки Гончарівської селищної ради від 27.06.2022 вбачається, що ОСОБА_2 зареєстрована та проживає з сином ОСОБА_3 , а також з матір`ю – ОСОБА_4 , 1960 р. н., та донькою від попереднього шлюбу – ОСОБА_5 , 2010 р. н., за адресою: АДРЕСА_2 та обл. Згідно з актом обстеження умов проживання ОСОБА_3 , відповідач ОСОБА_2 створила належні умови для проживання, виховання та розвитку сина, він має спальне місце й забезпечений одягом, взуттям, іграшками та канцелярським приладдям для навчання і розвитку. Відповідно до акта оцінки потреб від 30.06.2022, зробленого фахівцями із соціальної роботи Гончарівської селищної ради за місцем проживання матері і дитини, складних життєвих обставин у них не виявлено, всі потреби дитини задовольняються, мати виконує батьківські обов`язки належним чином;
- ОСОБА_2 відповідно до довідки з військової частини НОМЕР_1 від 28.06.2022 № 2035 дійсно проходить службу при цій частині в АДРЕСА_5 з 10.08.2015 і за час проходження служби на займаній посаді зарекомендувала себе з позитивної сторони, за характером відкрита, витримана, неконфліктна по відношенню до товаришів по службі, на критику та зауваження реагує адекватно, виявляє повагу до командирів, зауважень та стягнень не має;
- відповідно до характеристики з Дошкільного навчального закладу «Веселка» Гончарівської селищної ради на вихованця ОСОБА_6 , 2019 р. н., його батьки цікавляться справами, інтересами дитини в садку, забезпечують всім необхідним для перебування в закладі, однаково організовано вчасно приводили дитину і забирали; за період відвідування дитиною навчального закладу батьківські збори та свята проводилися дистанційно. Батьки сумлінно забезпечували сина концертним одягом, атрибутами;
- за інформацією Чернігівського районного центру первинної медико-санітарної допомоги від 06.07.2022 № 426, дитина ОСОБА_3 , 2019 р. н., має укладену декларацію з сімейним лікарем Гончарівської амбулаторії ОСОБА_7 . Його батьки звертаються за медичною допомогою у разі потреби. З народження і по цей час мало місце 18 звернень до сімейного лікаря з приводу вакцинації дитини за віком, простудних захворювань, профілактичних оглядів;
- Службою рекомендовано встановити такий графік спілкування й побачень ОСОБА_1 з сином: у вихідні дні, надані командиром військового підрозділу військової частини НОМЕР_3 , за місцем проходження ОСОБА_1 служби, за місцем проживання останнього: АДРЕСА_1 , без ночівлі, у період часу з 8 год. 00 хв. до 20 год. 00 хв., без присутності ОСОБА_2 , але з обов`язковою попередньою домовленістю з нею та з врахуванням стану здоров`я й бажання дитини (копія витягу з рішення – арк. 121).
Аналізуючи надані докази і норми права, що регулюють спірні правовідносини, суд доходить таких висновків.
Між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 виникають суперечки щодо участі позивача у вихованні сина та порядку спілкування з ним, які потребують врегулювання. 
Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини (ч. 2 ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства»). У ході розгляду справи не встановлено, що спілкування ОСОБА_1 з ОСОБА_3 перешкоджатиме нормальному вихованню останнього.
Відповідно до ст. 141 СК України, мати й батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно з ч. ч. 1-3 ст. 150 цього Кодексу, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Статтею 153 цього ж Кодексу визначено, що мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Права ОСОБА_1 і ОСОБА_3 на безперешкодне спілкування між собою законом не обмежене у зв`язку з відсутністю у їхніх стосунках випадків, коли таке право обмежується.
Питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини (ст. 157 СК України).
Згідно зі ст. 159 вказаного Кодексу, якщо той з батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та її вихованні, зокрема він ухиляється від виконання рішення органу опіки і піклування, другий з батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування з урахуванням віку, стану здоров`я дитини, поведінки батьків, а також інших обставин, що мають істотне значення. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи.
З наведеного випливає, що ОСОБА_1 , який проживає окремо від сина ОСОБА_3 , має право у судовому порядку вимагати захисту його права на особисте спілкування з дитиною, а ОСОБА_2 не має права перешкоджати останньому спілкуватися з їхньою дитиною та брати участь у її вихованні.
Встановлюючи порядок участі ОСОБА_1 у спілкуванні з ОСОБА_3 і у його вихованні, місцевий суд врахував активне та стабільне бажання ОСОБА_1 брати участь у вихованні сина та спілкуватися з ним, врахував описані вище обставини справи й наведені вище норми права, що регулюють спірні правовідносини, зокрема принцип рівності батьків у реалізації права на вільне спілкування з дитиною та участі у її вихованні, а також інтереси самої дитини. Зокрема суд врахував введення військового стану в Україні, насамперед потребу трирічної дитини в безпеці та у відсутності крайньої необхідності перевозити її з населеного пункту, де він постійно проживає, до м. Чернігова, відстань між якими становить 33,6 км, що значно більше, ніж відстань між АДРЕСА_5 , яка становить: напряму – 5 км, а шляхами – 6 км. При цьому суд врахував іще й те, що сторони є військовослужбовцями, а тому в будь-який момент вони можуть бути викликані на військову службу. По закінченню військового стану в Україні позивач не позбавлений права (у разі необхідності) звернутися до суду з позовом про визначення іншого способу та порядку спілкування з дитиною. 
Доводи апеляційної скарги судом відкидаються як такі, що суперечать встановленим і описаним вище обставинам справи та визначеним відповідно до них правовідносинам, а також з зазначених нижче підстав:
- виходячи з загальновідомих способів ведення Російською Федерацією воєнних дій в Україні апеляційний суд не може констатувати, що натепер є більш безпечним спілкування ОСОБА_1 з сином в м. Чернігові, ніж у смт Гончарівське. У справі відсутні докази, що в цьому селищі міського типу відсутня інфраструктура для повноцінного розвитку ОСОБА_3 ;
- з наявних у справі доказів не випливає, що спілкування з сином у вівторок та четвер з 18 год. 00 хв. до 20 год. 00 хв., тобто лише дві години, може негативно вплинути на емоційний стан сина;
- наявні у справі докази свідчать про те, що встановлення порядку спілкування ОСОБА_1 з ОСОБА_3 у той спосіб, в який вимагає його встановити ОСОБА_1 , не буде якнайкраще відповідати інтересам ОСОБА_3 .
Тож рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині є законним.
Апеляційний суд вирішує справу як на наданих суду І інстанції доказах, так і на наданих апеляційному суду доказах, оскільки всі вони мають неабияке значення для справи і без їх врахування повнота перевірки доводів та заперечень сторін є неможливою.
У порядку ч. 13 ст. 141 ЦПК України, виходячи з того, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення та що ОСОБА_2 понесено витрати на правову допомогу в суді ІІ інстанції, що заперечення від позовної сторони щодо розміру цих витрат (гонорару адвоката), які підтверджено допустимими доказами, відсутні, з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 слід стягнути їх відшкодування у фактично понесеному розмірі - в сумі 4000 грн 00 коп. (арк. 215, 216, 217).
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 374, 375, 381, 382 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області від 15 липня 2022 року – без змін.
Стягти з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 4000 (чотири тисячі) грн 00 коп. на відшкодування судових витрат.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але вона може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повної постанови.

Повну постанову складено 24.12.2022.

Головуючий:                                          Судді: