Дата документу 13.12.2022 Справа № 332/858/15-ц

ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Є.У.№ 332/858/15                                        Головуючий у 1 інстанції: Яцун О.С.
№ 22-ц/807/2166/22                                        Суддя-доповідач: Крилова О.В.

 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2022 року        м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого:                Крилової О.В.
суддів:                Кухаря С.В.
                       Полякова О.З.
секретар:                Бєлова А.В.

розглянувши апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційного Банку «ПриватБанк» на ухвалу Заводського районного суду м.Запоріжжя від 27 вересня 2022 року по справі за скаргою Акціонерного товариства Комерційного Банку «ПриватБанк» на дії головного державного виконавця Заводського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Кеніх Оксани Йосифівни щодо виконання судового рішення у справі № 332/858/15-ц,
ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Заводського районного суду м.Запоріжжя від 27 вересня 2022 року у задоволенні скарги – відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеною ухвалою судуАТ КБ «ПриватБанк» подало апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушенням норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу суду скасувати та ухвалити нову, якою скаргу задовольнити.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що Акціонерне товариство Комерційний Банк «ПриватБанк» звернулося до суду зі скаргою на дії головного державного виконавця Заводського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Кеніх Оксани Йосифівни щодо виконання судового рішення у справі № 332/858/15-ц.

В обґрунтування скарги зазначено, що рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 05.05.2015 по справі № 332/858/15-ц задоволено позов ПАТ КБ «ПриватБанк» (на сьогоднішній день – АТ КБ «ПриватБанк») до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором в загальному розмірі 4 752,50 доларів США, що станом на 22.01.2015 було еквівалентно 74 899,40 грн за курсом 15,76 грн за 1 долар США. Задля примусового виконання вказаного вище рішення суду було відкрито виконавче провадження № 49193650. В рахунок погашення боргу ОСОБА_1 , сума боргу сплачена у повному обсязі у розмірі 75 648,40 грн, тобто гривневий еквівалент стягненої за рішенням суду суми станом на 22.01.2015. Скаржник вважає постанову про закінчення виконавчого провадження такою, що порушує права АТ КБ «ПриватБанк» як стягувача у виконавчому провадженні, адже у разі отримання у позику іноземної валюти позичальник зобов`язаний, якщо інше не передбачене законом чи договором, повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики), тобто таку ж суму коштів у іноземній валюті. Тобто Закон України «Про виконавче провадження» прямо передбачав дії виконавця в разі стягнення боргу, що обліковується в іноземній валюті. 
Вказані вимоги Закону при стягненні боргу за виконавчим листом по справі № 332/858/15-ц державним виконавцем виконані не були, що спричинило збитки банку в розмірі курсової різниці 2015-2022 років. Так, станом на момент складання позовної заяви (22.01.2015) курс долара США до гривні становив 15,76 грн за 1 долар США, в той час як станом на дату закінчення виконавчого провадження (17.02.2022) – 28,09 грн за 1 долар США (курсова різниця: 12,33 грн за кожен недоотриманий банком долар США). У зв`язку з наведеним, АТ КБ «ПриватБанк» просить суд визнати незаконною та скасувати постанову головного державного виконавця Заводського ВДВС у м. Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Кеніх О.Й. від 17.02.2022 про закінчення виконавчого провадження № 49193650, направити виконавчий лист по справі № 332/858/15-ц про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості в загальному розмірі 4 752,50 доларів США до Заводського ВДВС у м. Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) для подальшого стягнення боргу.

Судом першої інстанції було встановлено, що 05.05.2015 Заводським районним судом м. Запоріжжя в рамках цивільної справи № 332/858/15-ц, провадження № 2/332/431/15, винесено рішення, за яким позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором в загальному розмірі 4 752,50 доларів США, що станом на 22.01.2015 було еквівалентно 74 899,40 грн за курсом 15,76 грн за 1 долар США (а.с. 37).

Відповідно до постанови головного державного виконавця Заводського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Кеніх О.Й. від 17.02.2022 виконавче провадження № 49193650 закінчено на підставі п. 9 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку з повним фактичним виконанням рішенням суду, сума боргу в розмірі 75 648,40 грн сплачена у повному обсязі (а.с. 53).

Відмовляючи у задоволенні скарги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Статтею 99 Конституції України визначено, що грошовою одиницею України є гривня.
Приписами ст. 192 ЦК України передбачено, що законним платіжним засобом, обов`язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом.

Зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті (ст. 524 ЦК України).

Частинами 1-2 ст. 533 ЦК України визначено, що грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Зазначивши посилання на ці нормативні акти, суд першої інстанції разом з тим не звернув увагу, що у виконавчому документі зазначено про стягнення грошової суми у доларах США з зазначенням гривневого еквіваленту.

Відповідно до Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 21 «Вплив змін валютних курсів», затвердженого наказом Міністерства фінансів України за № 193 від 10.08.2000 встановлено:
- іноземна валюта – валюта інша, ніж валюта звітності;
- курсова різниця – різниця між оцінками однакової кількості одиниць іноземної валюти при різних валютних курсах.

Скаржник зазначає, що діями державного виконавця банку спричинені збитки в розмірі курсової різниці 2015-2022 років, адже у разі отримання у позику іноземної валюти позичальник зобов`язаний, якщо інше не передбачено законом чи договором, повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики), тобто таку ж суму коштів у іноземній валюті, яка отримана у позику. Тому як укладення, так і виконання договірних зобов`язань в іноземній валюті не суперечить чинному законодавству. З огляду на положення ч. 1 ст. 1046 та ч. 1 ст. 1049 ЦК України, належним виконанням зобов`язання з боку позичальника є повернення коштів у строки, розмірі та саме у тій валюті, яка визначена договором позики, а не в усіх випадках та безумовно в національній валюті України.
У виконавчому листі, виданому судом на виконання рішення від 05.05.2015, визначено «стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором у сумі 4 752,50 доларів США, що за курсом 15,76 грн, відповідно до службового розпорядження НБУ від 22.01.2015, складає 74 899,40 грн та судові витрати у сумі 749,00 грн».

Разом з тим, з постанови про закінчення виконавчого провадження № 49193650 від 17.02.2022 вбачається, що ОСОБА_1 в рахунок погашення заборгованості сплачена повна сума – 75 648,40 грн (74 899,40 грн – заборгованість за кредитним договором; 749,00 грн – судові витрати.

У разі виникнення складнощів у розумінні резолютивної частини рішення, а відтак змісту виконавчого документа, сторони виконавчого провадження та державний виконавець не були позбавлені права на звернення до суду з вимогами про роз`яснення резолютивної частини судового рішення.

За таких обставин без з`ясування та дослідження сутності ухваленого судом рішення, висновок про правомірність закінчення виконавчого провадження є передчасним.

Тож апеляційна скарга підлягає задоволенню з направленням справи д суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст. ст. 374, 379, 382 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційного Банку «ПриватБанк» задовольнити частково.

Ухвалу Заводського районного суду м. Запоріжжя від 27 вересня 2022 року у цій справі скасувати.

Справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 22 грудня 2022 року.

Головуючий                                                                О.В. Крилова

Судді:                                                                        С.В. Кухар

О.З. Поляков