Ухвала    
 
10 лютого 2023 року
м. Київ
справа № 585/1887/21
провадження № 61-11171 ск22 
Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: 
Білоконь О. В. (суддя-доповідач), Осіяна О. М., Сакари Н. Ю.,
розглянув касаційну скаргу  ОСОБА_1 на рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 19 травня 2022 рокута постанову Сумського апеляційного суду від 13 жовтня 2022 рокуу справі за позовом  ОСОБА_1 до Міністерства інфраструктури України, акціонерного товариства «Укрпошта», третя особа - Роменська міська рада Сумської області, про визнання дій незаконними та зобов`язання вчинити дії, 
ВСТАНОВИВ:
У липні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом, у якому просив визнати незаконною передачу Міністерством інфраструктури України до статутного капіталу АТ «Укрпошта» житлового будинку з вбудованим нежитловим приміщенням, розташованим за адресою:                    АДРЕСА_1 , та зобов`язати Міністерство інфраструктури України передати вказаний житловий будинок з вбудованим нежитловим приміщенням в комунальну власність Роменської міської ради Сумської області. Позов обґрунтовує тим, що передача Міністерством інфраструктури України до статутного капіталу АТ «Укрпошта» вказаного житлового будинку є незаконною та суперечить пункту 9 статті 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», порушує його права на приватизацію частини цього житлового будинку.
Рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 19 травня 2022 року, залишеним без змін постановою Сумського апеляційного суду          від 13 жовтня 2022 року, у задоволенні позову  ОСОБА_1 відмовлено.
Відмовляючи у задоволенні позову, суди виходили з того, що спірний будинок переданий Міністерством інфраструктури України у власність                    АТ «Укрпошта» як внесок до його статутного капіталу, отже АТ «Укрпошта» набуло права приватної власності на об`єкт нерухомого майна відповідно до норм чинного законодавства України. Тому спірне нерухоме майно не належить до державної власності і норми Закону України « Про приватизацію державного житлового фонду» на нього не розповсюджуються.
До Верховного Суду 07 листопада 2022 року  ОСОБА_1 подав касаційну скаргу на вказані судові рішення, у якій просив їх скасувати та ухвалити нове про задоволення позову у повному обсязі.
Вивчивши касаційну скаргу, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки касаційна скарга подана на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню, з урахуванням такого.
Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8). 
Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.
Відповідно до пункту 2 частини шостої статті 19 ЦПК України малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Як слідує із даних Єдиного державного реєстру судових рішень, відкриваючи провадження у справі, суд першої інстанцій дійшов висновку, що справа є малозначною відповідно до положень частини шостої статті 19 ЦПК України, а тому підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження (ухвала Роменського міськрайонного суду Сумської області від 06 жовтня 2021 року). При цьому, суд апеляційної інстанції в оскаржуваній постанові зазначив, що вона не підлягає касаційному оскарженню, оскільки є малозначною на підставі пункту 2 частини шостої статті 19 ЦПК України.
Заявник не мотивує наявність підстав для розгляду касаційної скарги тією обставиною, що суд помилково відніс зазначену справу до категорії малозначних.
Верховний Суд, який відповідно до частини третьої статті 125 Конституції України є найвищим судовим органом, виконує функцію «суду права», що розглядає спори, які мають найважливіше (принципове) значення для формування єдиної правозастосовної практики.
Касаційна скарга не містить мотивів про те, що оскаржувані судові рішення підпадають принаймні під один із випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судові рішення у малозначних справах підлягають касаційному оскарженню. 
При цьому Верховним Судом також перевірено, чи мають місце обставини, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, та зазначених обставин не встановлено.
Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).
З урахуванням наведеного, оскільки ОСОБА_1 подав касаційну скаргу на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.
Одночасно роз`яснюємо вимоги пункту 3 частини першої статті 7 Закону України «Про судовий збір» згідно з яким, сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції, апеляційного та касаційного провадження у справі.
На підставі викладеного та керуючись статтею 129 Конституції України, статтею 19, статтею 260, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 19 травня 2022 року та постанову Сумського апеляційного суду від 13 жовтня 2022 рокуу справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства інфраструктури України, акціонерного товариства «Укрпошта», третя особа - Роменська міська рада Сумської області, про визнання дій незаконними та зобов`язання вчинити дії.
Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати заявнику. 
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді                                                                                                      О. В. Білоконь
                                                                                                                О. М. Осіян
                                                                                                                Н. Ю. Сакара