ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

23 березня 2023 року 	м. Дніпро	справа № 160/10686/20	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Бишевської Н.А. (доповідач),
                               суддів:  Добродняк І.Ю., Семененка Я.В.,     
розглянувши у письмовому провадженні в м. Дніпро 
апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Дельта Банк» Матвієнка Андрія Анатолійовича
на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08 серпня 2022 року
у справі № 160/10686/20
за позовом ОСОБА_1 
до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Дельта Банк» 
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб
про визнання бездіяльності протиправною і зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

07  вересня 2020 р. ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Дельта Банк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, у якому просила: 
- визнати незаконною бездіяльність (незаконні дії) працівника Фонду гарантування вкладів - Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо не внесення даних позивачки до переліку (реєстру) рахунків як вкладника ПАТ «Дельта Банк»;
- зобов`язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб внести данні позивача до переліку (реєстру) рахунків як вкладника ПАТ «Дельта Банк» та подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо позивачки.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08 серпня 2022 року у справі № 160/10686/20 адміністративний позов ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Дельта Банк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про визнання бездіяльності протиправною і зобов`язання вчинити певні дії – задоволено частково:
-  визнано протиправною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Дельта Банк» Матвієнка Андрія Анатолійовича (адреса: вул. Січових Стрільців, буд.17, м. Київ, 04053) щодо не включення позивачки до Переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладом в ПАТ «Дельта Банк» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.
-  зобов`язано Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Дельта Банк» Матвієнка Андрія Анатолійовича (адреса: вул. Січових Стрільців, буд.17, м. Київ, 04053) подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію до переліку рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, стосовно позивачки, як про вкладника, що має право на відшкодування коштів за вкладом в ПАТ «Дельта Банк» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.
У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Судом зазначено, що позивачка внаслідок укладення договору про відкриття банківського рахунку набула статусу вкладниці банку. Судом встановлено, що вклад позивакою розміщено на рахунку ПАТ «Дельта-Банк» до запровадження тимчасової адміністрації, а тому позивачка підпадає під дію гарантій відшкодування коштів за вкладом на підставі ст.26 Закону №4452-VI. При цьому, уповноваженою особою Фонду не наведено правових підстав для не включення позивачки до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, відповідно до норм Закону №4452-VI. Судом досліджено, що надходження коштів на відкритий клієнтом рахунок у банку від іншої особи не може свідчити про нікчемність договору про відкриття такого рахунку, а оскільки спірні правовідносини виникли до внесення пункту 9 до частини 3 статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», застосування відповідачем посилань на наявність факту «дроблення вкладу» з боку позивача є безпідставним. Відтак, суд дійшов висновку, що позивачка є особою, яка набула право на гарантоване державою відшкодування коштів за вкладом за рахунок Фонду, і неподання інформації про позивачку, як вкладника банку, дає підстави для визнання протиправною бездіяльності Уповноваженої особи Фонду щодо не включення позивачки до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладом в ПАТ «Дельта Банк» за рахунок Фонду.
Не погодившись з рішенням суду, Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Дельта Банк» Матвієнко Андрій Анатолійович подав апеляційну скаргу, згідно якої особа, яка подає апеляційну скаргу, просить скасувати рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08 серпня 2022 року у справі № 160/10686/20, як таке що винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права.  Особа, яка подала апеляційну скаргу вказує, що за результатами роботи стосовно перевірки за вкладними операціями   вирішено питання про нікчемність договору банківського вкладу (депозиту) №011-03737-260215 «Зростаючий» від 26 лютого 2015 року, укладеного між АТ «Дельта Банк» та позивачкою, згідно приписів п.7 ч.3 ст.38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Зазначає, що Комісія з перевірки правочинів (договорів) за вкладними операціями АТ «Дельта Банк», призначена наказом №408 від 29.05.2015, дійшла висновку, що умови договорів банківських вкладів, що укладені між банком та фізичними особами після 16.01.2015 включно, за якими здійснювалися перерахування коштів на вкладні рахунки з рахунків фізичних осіб, що є одночасно кредиторами банку, надають кредиторам-фізичним особам переваги перед іншими кредиторами, а такі договори банківського вкладу є нікчемними з підстав, визначених п.7 ч.3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Вважає, що повідомлення про нікчемність правочину від 23.09.2015 позивачем в судовому порядку не оскаржене та є чинним, а відтак ця обставина виключає можливість зобов`язати відповідача включити позивачку до переліку вкладників.
Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, у відповідності до вимог ст. 311 КАС України.
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів не вбачає підстав  для задоволення апеляційної скарги, та зазначає:
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, 06 лютого 2015 року між Публічним акціонерним товариством «Дельта-Банк» (банк) та ОСОБА_2 (прізвище змінено на Ратушненко відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 18.08.2018р.) ОСОБА_3 (вкладник) укладено договір банківського вкладу №011-03727-260215 «Зростаючий» у євро, за яким банк прийняв від вкладника на вкладний (депозитний) рахунок № НОМЕР_2 грошові кошти в сумі 1435,00 Євро, строк залучення вкладу - по 12.03.2015р., та зобов`язався сплачувати проценти за його користування з розрахунку 4,5 % річних.
Крім того, 26.02.2015р. між позивачем та ПАТ «Дельта Банк»   укладено Додаткову угоду №1, згідно з якою сторони домовились викласти п. 1.8. Договору банківського вкладу (депозиту) в наступній редакції, а саме: зарахування вкладу на рахунок здійснюється з власного поточного або вкладного (депозитного) рахунку вкладника, відкритого в Банку, або шляхом перерахування з відкритого в Банку поточного рахунку іншої фізичної особи - резидента, або готівкою через касу Банку в день укладання сторонами цього Договору. Виключно для цілей цього Договору Сторони домовились, що умови п. 5.11 Правил до відносин, що виникають на підставі до цього Договору, не застосовуються.
Відповідно до платіжного доручення в іноземній валюті для фізичної особи, яка не здійснює підприємницької діяльності, від 26 лютого 2015 року №46532240 на депозитний рахунок позивачки № 46532240 перераховано кошти в сумі 1435,00 Євро з депозитного рахунку № НОМЕР_3 .
Постановою Правління Національного банку України від 02.03.2015р. №150 ПАТ «Дельта Банк» віднесено до категорії неплатоспроможних, на підставі якої прийнято рішення від 02.03.2015 №51, яким розпочато з 03.03.2015р. процедуру виведення ПАТ «Дельта Банк» з ринку шляхом запровадження у ньому тимчасової адміністрації строком на три місяці з 03.03.2015р. по 02.06.2015р. та призначено уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Дельта Банк» Кадирова Владислава Володимировича.
Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 08.04.2015р. №71 внесенні зміни до рішення від 02.03.2015р. №51, яким продовжено строк запровадження тимчасової адміністрації - на шість місяців з 03.03.2015р. по 02.09.2015р. включно.
28.04.2015р. на офіційному сайті Фонду гарантування вкладів фізичних осіб опубліковано оголошення, що Фонд гарантування вкладів фізичних осіб розпочне виплати вкладникам АТ «Дельта Банк» за Загальним реєстром (незалежно від часу закінчення строку депозитного договору) з 08.10.2015р.
Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 03.08.2015р. №147 строки здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Дельта Банк» та повноваження уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк» Кадирова В.В. продовжено до 02.10.2015р. включно.
Постановою Національного банку України №664 від 02.10.2015р. відкликано банківську ліцензію та ліквідовано АТ «Дельта Банк».
Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 02.10.2015р. №181 розпочато процедуру ліквідації Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» з 05 жовтня 2015 року по 04 жовтня 2017 року включно.
Наказом тимчасової адміністрації ПАТ «Дельта Банк» від 29.05.2015р. №408 «Щодо продовження роботи Комісії з перевірки вкладів фізичних осіб АТ «Дельта банк» та створення Комісії з перевірки правочинів (договорів) за вкладними операціями АТ «Дельта Банк» призначено здійснення перевірки правочинів (договорів) за вкладними операціями, на предмет виявлення договорів (правочинів), що є нікчемними з підстав передбачених частиною 3 статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».
Наказом тимчасової адміністрації ПАТ «Дельта Банк» від 07.08.2015р. №691 «Щодо продовження роботи Комісії з перевірки вкладів фізичних осіб АТ «Дельта банк» та Комісії з перевірки правочинів (договорів) за вкладними операціями АТ «Дельта Банк» продовжено строк здійснення перевірки вкладів фізичних осіб Комісією з перевірки вкладів фізичних осіб АТ «Дельта банк» до 01.10.2015р., а також продовжено строк здійснення перевірки Комісією з перевірки правочинів (договорів) за вкладними операціями АТ «Дельта Банк» правочинів (договорів)фізичних осіб, в тому числі, договорів банківського вкладу (депозиту), вчинених укладених АТ «Дельта банк» протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення договорів (правочинів), що є нікчемними з підстав передбачених частиною 3 статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», до 01.10.2015р.
За результатами роботи вказаної комісії, складено протокол засідання комісії з перевірки правочинів (договорів) за вкладними операціями АТ «Дельта Банк», призначеної наказом Уповноваженої особи №408 від 29.05.2015р., яким запропоновано Уповноваженій особі Фонду визнати нікчемними правочини (договори) вкладів (депозитів), перелік яких наведено в додатку №1 (серед яких і договір №011-03727-260215 від 26.02.2015р.), який є невід`ємною частиною Протоколу.
Відповідно до наказу тимчасової адміністрації ПАТ «Дельта Банк» від 16 вересня 2015 року №813 «Щодо заходів, пов`язаних із наслідками виявлення нікчемних правочинів (договорів) за вкладними операціями», у зв`язку із виявленням Комісією з перевірки правочинів (договорів) за вкладними операціями АТ «Дельта Банк», призначеною наказом Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в АТ «Дельта Банк» №408 від 29.05.2015р., нікчемних правочинів відповідно до ч.3 ст.38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», а саме: договорів банківського вкладу (депозиту), перелік яких наведено в Додатку №1 до цього Наказу, що були укладені між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» та фізичними особами - клієнтами Банку після 16.01.2015 року включно, за якими кошти були зараховані за такими договорами від інших фізичних осіб, та операції за якими призвели до збільшення гарантованої суми відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб, вирішено застосувати наслідки нікчемності Договорів банківського вкладу (депозиту), що є нікчемними з підстав, визначених п.7 ч.3 ст.38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (далі - Договори), та перелік яких наведено в Додатку № 1 до цього Наказу (серед яких і договір №011-03727-260215 від 26.02.2015р.), для чого, зокрема, у строк до 29.09.2015 року: направити особам, перелік яких наведено в Додатку №3 до цього Наказу (серед яких ОСОБА_4 , договір №011-03727-260215 від 26.02.2015р.) повідомлення про нікчемність правочинів згідно зі ст.38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»; застосувати наслідки нікчемності Договорів банківського вкладу (депозиту), що є нікчемними з підстав, визначених п.7 ч.3 ст.38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», за якими було здійснено перерахування коштів на вклади як третіми особами, так і власниками депозитного рахунку, та перелік яких наведено в Додатку №4 до цього Наказу, для чого здійснити дії, передбачені пунктами 1.1., 1.2., 1.З., 1.4. цього Наказу, при цьому за вказаними договорами застосувати наслідки нікчемності в порядку, визначеному в примітках Додатку №4 до цього Наказу.
Як стверджує позивачка у позовній заяві, протягом березня-червня 2015 року вона зверталася до ПАТ «Дельта Банк» з приводу повернення свого вкладу і у відповідь отримала лист за вих. №05-3038524 від 13.07.2015р., яким її повідомлено про тимчасове обмеження виплат.
В подальшому, позивачка, не отримавши виплату гарантованої суми вкладу та повідомлення відповідача про підстави обмеження такої виплати, знову звернулася до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з відповідною заявою, у відповідь на яку листом відповідача від 28.08.2020р. №3421075 позивачку повідомлено про не включення її до реєстру вкладників та визнання договору банківського вкладу №011-03727-260215 «Зростаючий» від 26.02.2015р. нікчемним.
Вважаючи незаконною бездіяльність (незаконні дії) щодо не внесення даних позивачки до переліку (реєстру) рахунків як вкладника ПАТ «Дельта Банк», позивачка звернулася до суду за захистом своїх прав.
Переглядаючи рішення суду в межах доводів апеляційної скарги колегія суддів виходить із такого.
Частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. 
Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами встановлюються Законом України від 23 лютого 2012 року № 4452-VI «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (далі Закон №4452-VI).
Пунктами 3 та 4 частини 1 статті 2 Закону № 4452-VI визначено, що вклад - кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти;
вкладник - фізична особа (у тому числі фізична особа-підприємець), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката.
Частиною 1 статті 3 Закону № 4452-VI визначено, що Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.
Відповідно до частини 1 статті 26 Закону № 4452-VI Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200 000,00 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.
Виконання зобов`язань Фонду перед вкладниками здійснюється Фондом з дотриманням вимог щодо найменших витрат Фонду та збитків для вкладників у спосіб, визначений цим Законом, у тому числі шляхом передачі активів і зобов`язань банку приймаючому банку, продажу банку, створення перехідного банку протягом дії тимчасової адміністрації або виплати відшкодування вкладникам після ухвалення рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідації банку.
Згідно з положеннями статті 27 Закону № 4452-VI уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.
Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню.
Уповноважена особа Фонду зазначає у переліку вкладників суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів. Нарахування процентів за вкладами припиняється з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.
Інформація про вкладника в переліку вкладників має забезпечувати його ідентифікацію відповідно до законодавства.
Протягом шести днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Фонд публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах "Урядовий кур`єр" або "Голос України" та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня ухвалення рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.
Системний аналіз наведених правових норм дає підстави дійти висновку про те, що держава гарантує фізичним особам, які на момент ухвалення рішення Національним банком України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних, мали у такому банку вклад, відшкодування суми коштів, розміщених на цьому вкладі, включаючи нараховані відсотки, за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у межах суми, встановленої адміністративною радою Фонду, яка не може бути меншою 200 000,00 грн. Фактична виплата гарантованої суми відшкодування здійснюється Фондом гарантування вкладів фізичних осіб відповідно до затверджених виконавчою дирекцією Фонду реєстрів вкладників, сформованих на підставі переліку вкладників із визначенням суми відшкодування для кожного з них, що складаються уповноваженою особою Фонду.
Підставою для поширення на особу гарантій, передбачених Законом № 4452-VI щодо відшкодування вкладу, є наявність у такої особи залишку коштів на банківському рахунку, що відкритий на її ім`я, тобто наявність вкладу та статусу вкладника у особи. При цьому положення чинного законодавства не пов`язують визначення статусу вкладника банку та виникнення у нього права на отримання гарантованої суми відшкодування вкладу із походженням на відповідному вкладному (депозитному, поточному) рахунку коштів.
Отже, під дію гарантій відшкодування коштів за вкладом на підставі статті 26 Закону № 4452-VI підпадають особи, які є вкладниками у розумінні приписів статті 2 зазначеного закону, вклади яких розміщено на рахунку у відповідному банку до запровадження у ньому тимчасової адміністрації.
Зі змісту матеріалів справи вбачається, що на дату віднесення ПАТ «Дельта-Банк» до категорії неплатоспроможних та введення в ПАТ «Дельта-Банк» тимчасової адміністрації 02.03.2015р. на вкладному (депозитному) рахунку позивачки №26308113048770 обліковувались кошти в сумі 1435,00 євро, розміщені там відповідно до договору банківського вкладу (депозиту) №011-03727-260215 від 26 лютого 2015 року «Зростаючий» у євро.
Як правильно зазначив суд першої інстанції, договір банківського вкладу (депозиту) №011-03727-260215 від 26 лютого 2015 року «Зростаючий» у євро та відкритий на його підставі вкладний (депозитний) рахунок позивачки №26308113048770 було укладено і відкрито до віднесення ПАТ «Дельта-Банк» до категорії неплатоспроможних та запровадження тимчасової адміністрації.
З цих підстав, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що вклад позивачки розміщено на рахунку ПАТ «Дельта-Банк» до запровадження тимчасової адміністрації, а відтак позивачка підпадає під дію гарантій відшкодування коштів за вкладом на підставі ст.26 Закону №4452-VI.
Відповідно до частини четвертої статті 38 Закону № 4452-VI Фонд, зокрема, протягом дії тимчасової адміністрації, а також протягом ліквідації повідомляє сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняє дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів.
З аналізу вищенаведеного слідує, що Уповноважена особа дійсно наділена правом перевірки правочинів на предмет виявлення серед них нікчемних, але це право не є абсолютним та кореспондується з обов`язком встановити обставини, з якими закон пов`язує нікчемність правочину. Висновок про нікчемність правочину має ґрунтуватися виключно на встановлених та доведених обставинах, які за законом тягнуть за собою застосування певних наслідків, зокрема щодо не включення особи до переліку вкладників банку для отримання в подальшому гарантованої суми вкладу.
Частина третя статті 38 Закону № 4452-VI (в редакції, чинній на дату укладення договору банківського вкладу) визначає, що правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними, зокрема якщо банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку.
Зі змісту матеріалів справи вбачається, що 26.02.2015р. між позивачем та ПАТ «Дельта Банк» було укладено Додаткову угоду №1, згідно з якою сторони домовились викласти п. 1.8. Договору банківського вкладу (депозиту) в наступній редакції, а саме: зарахування вкладу на рахунок здійснюється з власного поточного або вкладного (депозитного) рахунку вкладника, відкритого в Банку, або шляхом перерахування з відкритого в Банку поточного рахунку іншої фізичної особи - резидента, або готівкою через касу Банку в день укладання сторонами цього Договору. Виключно для цілей цього Договору Сторони домовились, що умови п. 5.11 Правил до відносин, що виникають на підставі до цього Договору, не застосовуються.
В свою чергу, згідно платіжного доручення в іноземній валюті для фізичної особи, яка не здійснює підприємницької діяльності, від 26 лютого 2015 року №46532240 на депозитний рахунок позивачки № 46532240 перераховано кошти в сумі 1435,00 Євро з депозитного рахунку № 26205700342108.
Відповідно до статті 1062 ЦК України на рахунок за банківським вкладом зараховуються грошові кошти, які надійшли до банку на ім`я вкладника від іншої особи, якщо договором банківського вкладу не передбачено інше. При цьому вважається, що вкладник погодився на одержання грошових коштів від іншої особи, надавши їй необхідні дані про рахунок за вкладом.
Отже, законодавство не передбачає обмежень для визнання особи вкладником банку у випадках перерахування коштів на її користь іншим клієнтом.
Водночас положення пункту 7 частини 3 статті 38 Закону № 4452-VI не можуть бути застосованими до договору банківського вкладу (депозиту), укладеного між позивачкою та ПАТ «Дельта Банк», оскільки на підставі цього договору у позивачки не виникло переваг (пільг) стосовно інших кредиторів банку, а також умови цього договору не передбачають обов`язку банку перерахувати кошти або передати майно позивачці.
Аналогічна позиція зазначена Верховним Судом, зокрема у постановах від 11.06.2019 у справі № 826/12370/16, від 05.06.2019 у справі № 826/3803/16, від 19 серпня 2021 у справі № 813/5982/15 та відповідає правовій позиції, висловленій у постанові Великої Палати Верховного Суду від 31.10.2018 у справі № 802/351/16-а.
Відтак, колегія суддів відхиляє доводи скаржника стосовно того, що за результатами роботи стосовно перевірки за вкладними операціями вирішено питання про нікчемність договору банківського вкладу (депозиту) №011-03737-260215 «Зростаючий» від 26 лютого 2015 року, укладеного між АТ «Дельта Банк» та позивачкою, згідно приписів п.7 ч.3 ст.38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».
Крім того, апеляційний суд зазначає, що за результатами перевірки, здійсненої відповідно до статті 38 Закону № 4452-VI, виявляються правочини, які є нікчемними в силу приписів (на підставі) закону. При виявленні таких правочинів Фонд, його уповноважена особа чи банк не наділені повноваженнями визнавати або встановлювати правочини нікчемними.
Правочин є нікчемним відповідно до закону, а не наказу Уповноваженої особи. Такий правочин є нікчемним з моменту укладення в силу закону (частини третьої статті 38 Закону № 4452-VI) незалежно від того, чи проведена передбачена частиною другою статті 38 цього ж Закону перевірка правочинів Банку і виданий згаданий наказ. Наслідки нікчемності правочину також настають для сторін у силу вимог закону. Рішення Уповноваженої особи не є підставою для застосування таких наслідків. Таке рішення є внутрішнім розпорядчим документом, яке прийнято уповноваженою особою, що здійснює повноваження органу управління банку.
Оскільки наказ про нікчемність правочинів є внутрішнім документом банку, який прийнято особою, що здійснює повноваження органу управління банку, він не створює жодних обов`язків для третіх осіб (у тому числі й контрагентів банку), тому не можуть порушуватися будь-які права таких осіб унаслідок прийняття цього наказу. Права позивача в цій справі не можуть бути порушені внаслідок ухвалення внутрішнього документа банку, сфера застосування якого обмежується внутрішніми відносинами відповідного банку як юридичної особи.
Отже, встановлена правова природа наказу (повідомлення про нікчемність) унеможливлює здійснення судового розгляду щодо його оскарження.
З цих підстав, колегія суддів відхиляє доводи скаржника про те, що повідомлення про нікчемність правочину від 23.09.2015 позивачкою в судовому порядку не оскаржене та є чинним.
Підсумовуючи, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції, що позивачка є особою, яка набула право на гарантоване державою відшкодування коштів за вкладом за рахунок Фонду і неподання інформації про позивачку, як вкладника банку, до переліку після отримання рішення про відкликання банківської ліцензії дає підстави для зобов`язання уповноваженої особи Фонду подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо позивачку як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладом в ПАТ "Дельта Банк" за рахунок Фонду. 
Згідно із ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Таким чином, апеляційний суд дійшов висновку, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції і не дають підстав для висновку про помилкове застосування судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права.
Керуючись ст. ст. 241-245, 250, 315, 316, 321, 322, 327, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Дельта Банк»   на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08 серпня 2022 року у справі № 160/10686/20 - залишити без задоволення.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08 серпня 2022 року у справі № 160/10686/20 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку в порядку та строки передбачені ст.ст.328,329 КАС України. 
   
Головуючий - суддя                                                                      Н.А. Бишевська 

                               суддя                                                                      І.Ю. Добродняк 

                               суддя                                                                      Я.В. Семененко