Справа № 161/6532/22 	Головуючий у 1 інстанції: Пахолюк А. М. 	
Провадження № 22-ц/802/134/23  	  Доповідач: Здрилюк  О. І.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
       
13 січня 2023 року                                                  місто Луцьк
               
Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - судді Здрилюк О. І.,
суддів - Бовчалюк З. А., Шевчук Л. Я., 
секретар судового засідання – Ганжа М. І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу кредитором спадкодавця, за апеляційною скаргою позивача – Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 09 листопада 2022 року,

                                            В С Т А Н О В И В :
У травні 2022 року Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернулося до суду із зазначеним позовом, який мотивує тим, що 16 листопада 2010 року між банком та позичальником ОСОБА_2 було укладено договір б/н, відповідно до умов якого позичальник отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом. 
Підписавши заяву, позичальник погодився на те, що разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами банку, які йому вручені у письмовому вигляді така заява складає між ним та банком договір.
Позичальник ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 помер. 
За життя ОСОБА_2 взятих на себе зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконував, унаслідок чого на день його смерті утворилася заборгованість за кредитним договором у розмірі 10999,11 грн. 
Спадкоємцем, яка постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини є відповідачка ОСОБА_1 ..
Відповідно до вимог ст. 1281 ЦК України банк 04.02.2021 направив претензію кредитора до Першої Луцької державної нотаріальної контори та 02.03.2021 отримано відповідь про те, що спадкоємці померлого позичальника  із заявами про прийняття чи відмову від прийняття спадщини до нотаріальної контори не зверталися і спадкова справа заведена на підставі претензії АТ КБ «ПриватБанк».
Відповідачка ОСОБА_1 прийняли спадщину, до складу якої входять у тому числі, кредитні зобов`язання померлого позичальника, а спадкування обов`язків відбулося відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, так як відповідачка не відмовилася від прийняття спадщини у передбачені цивільним законодавством строки – протягом 6 місяців від дня відкриття спадщини.
Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину і 02.07.2021 спадкоємцю було направлено лист-претензію, але ніяких дій не вчинено.
Ураховуючи наведене, просив стягнути з відповідачки ОСОБА_1 на користь банку заборгованість спадкодавця за кредитним договором б/н від 16.11.2010 у розмірі 10999,11 грн, а також відшкодувати судові витрати.
Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 09 листопада 2022 року в позові відмовлено.
В апеляційній скарзі позивач АТ КБ «ПриватБанк», посилаючись на неповне з`ясування судом обставин справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права і порушення норм процесуального права, просить скасувати це рішення та ухвалити нове – про задоволення позову.
Відповідачка ОСОБА_1 відзив на апеляційну скаргу не подавала.
Будучи належним чином повідомлені про день та годину розгляду справи (а.с.174, 175), сторони у судове засідання не з`явилися і їх неявка відповідно до вимог ч. 2 ст. 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.
Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість рішення суду, апеляційний суд доходить висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін з таких підстав.
Відмовляючи у позові, суд першої інстанції дійшов висновку, що позивачем не надано жодних належних, допустимих та достовірних доказів про наявність спадкового майна та що ОСОБА_1 дійсно є спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції.
Згідно з ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до вимог ч.ч.1, 5, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч.1 ст.80 ЦПК).
Відповідно до п.4 ч.3 ст.129 Конституції України основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.       
Згідно з ч.ч.1, 2 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Судом встановлено, що 16 листопада 2010 року  між ЗАТ КБ «ПриватБанк» та  ОСОБА_2 було укладено кредитний договір №б/н, за умовами якого банк надав позичальнику кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок (а.с.51).
Позичальник користувався кредитом, про що банком надано виписку по рахунку (а.с.26-49).
ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджено свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 (а.с.85).
Після смерті ОСОБА_2 спадкова справа заведена на підставі претензії кредитора АТ КБ «ПриватБанк» про включення кредиторської вимоги в спадкову масу (а.с.133-137).
Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України).
Порядок пред`явлення вимог до спадкоємців та порядок задоволення таких вимог визначено у ст. ст. 1281, 1282 ЦК України.
Заявляючи позов саме до ОСОБА_1 , банк обґрунтував свої вимоги частиною 3 статті 1268 ЦК України.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Зазначена норма закону передбачає доведення обох фактів: 1) що особа являється спадкоємцем, 2) що особа постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.
Позивач надав докази лише щодо одного факту – що відповідачка проживала разом із позичальником на час відкриття спадщини.
Будь-яких доказів про те, що відповідачка відноситься до числа спадкоємців після смерті позичальника ОСОБА_2 позивач не надав і матеріали справи таких доказів не містять.
Жодною нормою права не передбачено, що особи, які зареєстровані та проживають у одному приміщенні являються спадкоємцями після смерті будь-кого з них.
Виходячи з наведеного, повно та об`єктивно дослідивши всі обставини справи і давши їм вірну правову оцінку, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову в позові.
Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Доводи апеляційної скарги спростовуються вищенаведеними обставинами страви та не містять встановлених законом підстав для скасування оскаржуваного рішення, ухваленого з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
Відповідно до вимог ч. 4 ст. 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи суд підписує рішення без його проголошення.
Згідно з ч. 5 ст. 268, ст. 381 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. 

Керуючись ст. ст. 268 ч. ч. 4, 5, 367, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, суд            
                                           П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу позивача Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» залишити без задоволення, а рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 09 листопада 2022 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.    

Головуючий – суддя     

Судді