ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
79010, м.Львів, вул.Личаківська,81
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"14" березня 2023 р.                                                                Справа №914/2718/20

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді                                                            Галушко Н.А.
суддів                                                                                Желіка М.Б.                                                                                                                        Марка Р.І.

секретар судового засідання – Гунька О.

за участю представників учасників процесу:
від позивача – Перцова О.І.- представник;
від відповідача – Гарбузюка  Р.О. - представник
від третьої особи – не з`явився

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю “Оператор газотранспортної системи України” №ТОВВИХ-22-14238 від 28.12.2022 (Вх. № ЗАГС    01-05/87/23 від 09.01.2023)
на ухвалу Господарського суду Львівської області від 19.12.2022 (повний текст ухвали складено 21.12.2022) 
у справі №914/2718/20
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “Оператор газотранспортної системи України”, м. Київ
до відповідача Акціонерного товариства “Оператор газорозподільної системи “Львівгаз”,   м. Львів
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, м. Київ
про стягнення 39 172 609,90 грн

Короткий зміст позовних вимог.
ТОВ «Оператор газотранспортної системи України» звернулося до Господарського суду Львівської області з позовом до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» про стягнення 39  172  609, 90 грн заборгованості з оплати за негативні щодобові небаланси.
Рішенням Господарського суду Львівської області від 02.03.2021 провадження у справі в частині позовних вимог про стягнення 11 832 058, 70 грн основного боргу закрито. Позовні вимоги задоволено частково. Присуджено до стягнення з відповідача на користь позивача 22 254 549, 30 грн основного боргу, 3 631 824,18 грн пені, 785 706, 09 грн 3% річних, 668 471, 64 грн інфляційних втрат. Здійснено розподіл судових витрат.
Постановою Західного апеляційного господарського суду від 18.10.2021 рішення Господарського суду Львівської області від 02.03.2021 скасовано та ухвалено нове рішення, яким відмовлено у задоволенні позовних вимог.
Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 19.07.2022 рішення Господарського суду Львівської області від 02.03.2021 та постанову Західного апеляційного господарського суду від 18.10.2021 у справі № 914/2718/20 скасовано. Справу передано на новий розгляд до Господарського суду Львівської області.
На адресу суду від відповідача надійшло клопотання про призначення судової експертизи.
Клопотання мотивоване тим, що у позовній заяві позивач ствердив про виникнення у відповідача у січні 2020 року негативних щодобових небалансів внаслідок відбору газу з газотранспортної системи без подання обсягів газу газотранспортної системи. Відповідач вважає, що до предмета доказування у справі входить, у тому числі, встановлення обставин щодо виникнення негативного небалансу внаслідок відборів газу з ГТС без подання обсягів газу на вході в ГТС для транспортування. Зокрема, відповідач зазначає, що протягом усього спірного періоду останній не відбирав газ на точках виходу з ГТС, натомість позивач закачував газ у розподільну мережу АТ «Львівгаз» всупереч вимог Кодексу ГТС. Технічні рішення облаштування газорозподільних станцій, через які газ закачувався у розподільні мережі АТ «Львівгаз», виключають можливість відбору газу і передбачають тільки можливість закачування газу Оператором ГТС.
На думку відповідача, зазначені обставини мають суттєве значення для правильного вирішення спору, оскільки свідчитимуть про протиправну поведінку саме Оператора ГТС, ненадання ним послуг транспортування газу, невиконання сторонами умов договору та відсутність у АТ «Львівгаз» негативного небалансу та наявність підстав для відмови у позові. Також відповідач гарантував оплату за проведення експертизи.

Короткий зміст оскаржуваної ухвали суду першої інстанції. 
Ухвалою Господарського суду Львівської області від 19.12.2022 у справі №914/2718/20 клопотання Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» про призначення судової експертизи задоволено. Призначено судову експертизу. Проведення експертизи доручено Львівському науково-дослідному інституту судових експертиз. 
На вирішення експерта поставлено такі питання:
- ТОВ «Оператор газотранспортної системи України» на газорозподільних станціях, які визначені додатком 3 до договору транспортування природного газу № 2002000109 від 04.02.2020, закачувало газ у розподільні газопроводи, чи АТ «Львівгаз» на газорозподільних станціях відбирало газ у свої газопроводи ?
- Які саме дії вчинялися кожною із сторін при передачі газу на ГРС у розподільні газопроводи ?
- Чи була у АТ «Львівгаз» технічна можливість відбирати газ на ГРС у розподільні газопроводи ?
- Чи була у АТ «Львівгаз» технічна можливість припинити (обмежити) приймання газу у розподільні газопроводи понад обсяги підтверджених Оператором ГТС номінацій безпосередньо на пунктах приймання-передачі газу?
- Чи була у ТОВ «Оператор газотранспортної системи України» технічна можливість припинити (обмежити) закачування газу у розподільні газопроводи без   посередньо на пунктах приймання-передачі газу, виходячи з обсягів підтверд   жених номінацій замовників послуг транспортування газу ?
Витрати на проведення експертизи покладено на відповідача. Провадження у справі зупинено.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги.
ТОВ “Оператор газотранспортної системи України” подано апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду Львівської області від 19.12.2022 про призначення судової експертизи та зупинення провадження у справі №914/2718/20, скасувати ухвалу Господарського суду Львівської області від 19.12.2022 та направити дану справу до Господарського суду Львівської області для подальшого розгляду. Витрати по сплаті судового збору покласти на відповідача,  посилаючись на те, що ухвала суду є безпідставною, необгрунтованою, прийнята з порушенням норм процесуального права, при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи та невідповідності висновків суду першої інстанції, обставинам справи. 
Скаржник вважає, що за наявних в матеріалах справи належних та достатніх доказів питання, які відповідачем винесені на експертизу, не мають значення для даної справи та є такими, що не стосуються предмету доказування у даній справі. Питання про призначення судової експертизи повинно вирішуватися лише після ґрунтовного вивчення обставин справи і доводів сторін щодо необхідності такого призначення. Недотримання порядку призначення та проведення судової експертизи має наслідком затягування судового процесу і призводить до порушення вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, учасником якої є Україна, стосовно права кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку.
На думку скаржника, з матеріалів справи, зокрема із позовної заяви, вбачається, що предметом спору є стягнення заборгованості, а також штрафних санкцій у зв`язку із невиконанням відповідачем умов договору транспортування природного газу від 04.02.2020 № 2002000109 (далі - Договір транспортування газу) з оплати за негативні щодобові небаланси за січень 2020 року. Тобто, предметом доказування у даній справі є встановлення наявності негативних щодобових небалансів за січень 2020 року. Відповідачем подано клопотання про призначення у справі судової експертизи, а саме «технічної експертизи», питання, які визначені відповідачем для вирішення судовим експертом, стосуються виключно технічного питань відбору та закачування газу, приймання-передачі газу на газорозподільних станціях, які взагалі не є предметом розгляду у даній справі. 
Зважаючи на поставлені питання та враховуючи наявні в матеріалах справи докази скаржник вважає, що суд першої інстанції передчасно прийняв оскаржувану ухвалу без проведення ґрунтовного та повного вивчення під час підготовчого провадження обставин справи, передусім, без самостійного з`ясування саме питань права.

АТ “Оператор газорозподільної системи “Львівгаз” у відзиві на апеляційну скаргу просить ухвалу суду залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення, посилаючись на те, що наявні у матеріалах справи схеми облаштування газорозподільних станцій, які є додатками до актів, свідчать про необхідність спеціальних технічних знань для встановлення обставин відбору чи закачування газу на ГРС. Станції насичені спеціальним обладнанням, яке на схемах зображено умовними позначеннями, що унеможливлює встановити відповідні обставини. За таких умов призначення судом експертизи є законною процесуальною дією.
Відповідач вважає, що для встановлення обставин наявності негативного балансу, на що посилається скаржник, згідно з вказівками постанови Верховного Суду про передачу справи на новий розгляд, є необхідним встановлення обставин, пов`язаних з транс портуванням газу, і саме ці обставини дозволить встановити висновок експерта. 
На думку відповідача, доводи скаржника про наявність у матеріалах справи належних і допустимих доказів про наявність негативного небалансу, а саме одностороннього акта врегулювання, форм 2 і 3, довідок форм 1-3 та двохсторонніх технічних актів приймання - передачі газу, який передавався відповідачу на умовах Технічної угоди за договорами позивача з постачальниками газу (яким надавалися послуги транспортування газу), не спростовують відсутності двохсторонніх актів про надання у спірний період АТ «Львівгаз» послуг транспортування газу.
Отже, відповідач зазначає, що позивачем заявлено позов про стягнення заборгованості за надані послуги і саме тому є необхідним з`ясування обставин, пов`язаних з фактичним наданням послуг транспортування газу та відбору газу АТ «Львівгаз» з газотранспортної системи, а обставини відбору чи закачування газу в розподільні мережі є предметом доказування.
ТОВ “Оператор газотранспортної системи України” подано письмові пояснення, в яких скаржник просить задоволити апеляційну скаргу у повному обсязі, посилаючись на те, що відповідачем подано клопотання про призначення судової експертизи через два роки після початку розгляду справи вже на новому розгляді справи та без обґрунтування неможливості подання висновку експерта з першою заявою по суті та мотивів не заявлення  такого клопотання раніше під час першого розгляду справи.
Суд першої інстанції, помилково залишив без уваги те, що відповідач не може заявляти про необхідність проведення судової експертизи під час нового розгляду справи, якщо  не обґрунтував неможливість подання висновку експерта разом із першою заявою по суті та неможливість подання клопотання про призначення судової експертизи під час першого розгляду.
Також, скаржник вважає, що питання, з яких, на думку відповідача, має бути проведена судова експертиза, не є предметом розгляду у даній справі, оскільки останній просить поставити на вирішення судовому експерту питання, які стосуються технічного процесу відбору та закачування газу і приймання- передачі газу на газорозподільних станціях. Однак, скаржник зазначає, що предметом позову у даній справі є стягнення заборгованості за негативні щодобові небаланси за січень 2020 року, а спір виник щодо наявності/відсутності підстав для стягнення з АТ «Львівгаз» на користь Оператора ГТС заборгованості з оплати за негативні щодобові небаланси. Відтак для вирішення цього спору немає необхідності у вирішенні технічних питань роботи ГТС України та технічних питань взаємодії між Оператором ГТС та відповідачем.
Скаржник вважає, що у матеріалах справи наявні належні та допустимі докази, на підставі яких повинні бути встановлені наявність негативних небалансів, факт сплати заборгованості відповідачем та обставини виконання договору транспортування газу.

Процесуальні дії суду у справі.
Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.01.2023 справу №914/2718/20 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя – Галушко Н.А., судді Желік М.Б., Марко Р.І.
Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 16.01.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ “Оператор газотранспортної системи України” на ухвалу Господарського суду Львівської області від 19.12.2022 у справі №914/2718/20 та призначено розгляд на  14.02.2023.
Ухвалами Західного апеляційного господарського суду відкладено розгляд справи №914/2718/20 на  14.03.2023.
Представники сторін в судовому засіданні виклали доводи та заперечення щодо вимог апеляційної скарги.
Третя особа в судове засідання не з`явилась, про причини неявки суд не повідомила, хоча належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи.
Суд не визнавав обов`язковою явку в судове засідання учасників судового процесу.
Отже, в силу положень ч.12 ст. 270 ГПК України справу може бути розглянуто за відсутності уповноваженого представника третьої особи.
Відповідно до ст.240 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні 14.03.2023 оголошено вступну та резолютивну частини постанови Західного апеляційного господарського суду.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції.
ТОВ «Оператор газотранспортної системи України» звернулося до Господарського суду Львівської області з позовом до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» про стягнення 39  172  609, 90 грн заборгованості з оплати за негативні щодобові небаланси.
На адресу суду від відповідача надійшло клопотання про призначення судової експертизи. Дане клопотання обгрунтоване тим, що до предмета доказування у справі входить, у тому числі, встановлення обставин щодо виникнення негативного небалансу внаслідок відборів газу з ГТС без подання обсягів газу на вході  в ГТС для транспортування. Зокрема, відповідач зазначає, що протягом усього спірного періоду останній не відбирав газ на точках виходу з ГТС, натомість позивач закачував газ у розподільну мережу АТ «Львівгаз» всупереч вимог Кодексу ГТС. Технічні рішення облаштування газорозподільних станцій, через які газ закачувався у розподільні мережі АТ «Львівгаз», виключають можливість відбору газу і передбачають тільки можливість закачування газу Оператором ГТС. Відповідач вважає, що зазначені обставини мають суттєве значення для правильного вирішення спору, оскільки свідчитимуть про протиправну поведінку саме Оператора ГТС, ненадання ним послуг транспортування газу, невиконання сторонами умов договору та відсутність у АТ «Львівгаз» негативного небалансу та наявність підстав для відмови у позові. 
Ухвалою Господарського суду Львівської області від 19.12.2022 у справі №914/2718/20 клопотання Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» про призначення судової експертизи задоволено. Призначено судову експертизу. Проведення експертизи доручено Львівському науково-дослідному інституту судових експертиз. 
На вирішення експерта поставлено такі питання:
- ТОВ «Оператор газотранспортної системи України» на газорозподільних станціях, які визначені додатком 3 до договору транспортування природного газу № 2002000109 від 04.02.2020, закачувало газ у розподільні газопроводи, чи АТ «Львівгаз» на газорозподільних станціях відбирало газ у свої газопроводи ?
- Які саме дії вчинялися кожною із сторін при передачі газу на ГРС у розподільні газопроводи ?
- Чи була у АТ «Львівгаз» технічна можливість відбирати газ на ГРС у розподільні газопроводи ?
- Чи була у АТ «Львівгаз» технічна можливість припинити (обмежити) приймання газу у розподільні газопроводи понад обсяги підтверджених Оператором ГТС номінацій безпосередньо на пунктах приймання-передачі газу?
- Чи була у ТОВ «Оператор газотранспортної системи України» технічна можливість припинити (обмежити) закачування газу у розподільні газопроводи без   посередньо на пунктах приймання-передачі газу, виходячи з обсягів підтверд   жених номінацій замовників послуг транспортування газу ?
Витрати на проведення експертизи покладено на відповідача. Провадження у справі зупинено.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови.
Відповідно до частини першої статті 2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.
За змістом частини першої статті 3 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону про банкрутство, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Відповідно до частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Таке право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.
Порядок та умови зупинення провадження у справі врегульовано нормами статей 227, 228 ГПК України, в яких наведено вичерпний перелік підстав, за яких суд, відповідно, зобов`язаний та має право зупинити провадження у справі.
Відповідно до приписів ч.1 ст.99Господарського процесуального кодексу України суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.
Отже, судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмету доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. Якщо наявні у справі докази є взаємно суперечливими, їх оцінку в разі необхідності може бути здійснено господарським судом з призначенням відповідної судової експертизи. Питання про призначення судової експертизи повинно вирішуватися лише після ґрунтовного вивчення обставин справи і доводів сторін щодо необхідності такого призначення.
Призначення експертизи є правом, а не обов`язком господарського суду, при цьому, питання призначення експертизи вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням предмета, підстав позову та обставин справи.
Подібний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 08.12.2021 у справі № 910/18570/17, від 14.12.2021 у справі № 910/9564/20, від 24.11.2021 у справі № 914/1396/20, від 17.12.2020 у справі № 910/7426/17.
Призначення судової експертизи віднесено до компетенції суду за наявності умов, передбачених частиною 1  статті 99 Господарського процесуального кодексу України, і таке призначення не може розцінюватися як порушення норм процесуального права. Подібний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 14.12.2021 у справі № 910/9564/20.
Необхідність судової експертизи в господарському судочинстві викликана тим, що в процесі здійснення правосуддя суд стикається з необхідністю встановлення таких фактів (обставин), дані про які вимагають спеціальних досліджень.
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Дульський проти України" від 01.06.2006, яке відповідно до положень ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" застосовується судом як джерело права, зазначено, що експертиза, призначена судом, є одним із засобів встановлення або оцінки фактичних обставин справи і тому складає невід`ємну частину судової процедури. Більше того, суд вирішує питання щодо отримання додаткових доказів та встановлює строки для їх отримання.
Судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. Якщо наявні у справі докази є взаємно суперечливими, їх оцінку в разі необхідності може бути здійснено господарським судом з призначенням відповідної судової експертизи. Питання про призначення судової експертизи повинно вирішуватися лише після ґрунтовного вивчення обставин справи і доводів сторін щодо необхідності такого призначення.
Дана правова позиція висловлена, зокрема, в постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 24.01.2018 у справі №907/425/16 та від 24.01.2018 у справі №917/50/17.
Підставою для призначення судової експертизи є необхідність з`ясування обставин, що мають значення для справи, для такого з`ясування необхідні спеціальні знання, без яких встановити відповідні обставини неможливо.
Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судову експертизу"  судово-експертну діяльність здійснюють державні спеціалізовані установи, їх територіальні філії, експертні установи комунальної форми власності, а також судові експерти, які не є працівниками зазначених установ, та інші фахівці (експерти) з відповідних галузей знань у порядку та на умовах, визначених цим Законом.
Зі змісту ст.41 ГПК України випливає, що саме суд визначає при розгляді справи наявність таких питань та, відповідно, вирішує питання необхідності призначення певного виду судової експертизи у справі. Також, слід зазначити, що згідно положень чинного законодавства та вказаної статті зокрема, суд має право, на його розсуд, призначити експертизу у разі такої необхідності, проте, не обов`язок.
Предметом спору є матеріально-правова вимога позивача про стягнення 39  172  609, 90 грн заборгованості з оплати за негативні щодобові небаланси.
Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань з компенсації добових небалансів природного газу, які мають бути сплачені ним на підставі договору транспортування природного газу № 2002000109 від 04.02.2020 у частині оплати послуг балансування.
Верховний Суд у постанові від 19.07.2022, скасовуючи рішення Господарського суду Львівської області від 02.03.2021 та постанову Західного апеляційного господарського суду від 18.10.2021 у справі № 914/2718/20 зазначив, що для правильного вирішення спору за відсутності узгодженої позиції сторін щодо надання послуг балансування, судам необхідно, у тому числі, встановити обставини, пов`язані з наданням послуг транспортування газу.
Слід зазначити, що транспортування газу включає у себе 3 складові частини: приймання-передачу газу на точках входу в ГТС; переміщення газу магістральними газопроводами та передачу газу замовнику після його транспортування на точках виходу з ГТС.
Передача газу на точках виходу могла відбуватись у спосіб відбору газу (несанкціонованого відбору) відповідачем або закачуванням газу у газорозподільчий газопровід позивачем.
Як зазначалось вище, в обгрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що відповідач відбирав газ з ГТС, в той час, як відповідач заперечує зазначені доводи та доводить технічну неможливість відбору газу, оскільки технічно можливо лише закачати газ Оператором ГТС. Також відповідач ствердив, що позивач закачував газ всупереч норм Кодексу ГТС та умов договору транспортування понад обсяги підтверджених номінацій у той час, як технічної можливості не приймати (обмежувати) обсяги газу, який закачується у газорозподільні мережі у нього не було.
Предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
З метою виконання вказівок Верховного Суду для правильного вирішення спору, суд першої інстанції правомірно прийшов до висновку про призначення експертизи для можливості повно, об`єктивно та всебічно надати оцінку усмі фактичним обставинам справи.
Відповідно до частини 3  статті 99 Господарського процесуального кодексу України, при призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. З урахуванням обставин справи суд має право визначити експерта чи експертну установу самостійно.
Беручи до уваги пропозицію відповідача та відсутність заперечень щодо експертної установи позивача, проведення експертизи доручено Львівському науково-дослідному інституту судових експертиз.
Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог та заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч.1 ст.77 ГПК України).
Посилання скаржника на те, що за наявних в матеріалах справи належних та достатніх доказів, питання, які відповідачем винесені на експертизу не мають значення для даної справи та є такими, що не стосуються предмету доказування у даній справі, а питання про призначення судової експертизи повинно вирішуватися лише після ґрунтовного вивчення обставин справи і доводів сторін щодо необхідності такого призначення судовою колегією до уваги не приймаються, оскільки суд першої інстанції прийшов до правомірного висновку про доцільність призначення зазначеної експертизи для правильного вирішення даного спору та встановлення фактичних обставин справи, які входять до предмета доказування.
Як вбачається із матеріалів справи, постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 19.07.2022 рішення Господарського суду Львівської області від 02.03.2021 та постанову Західного апеляційного господарського суду від 18.10.2021 у справі № 914/2718/20 скасовано. Справу передано на новий розгляд до Господарського суду Львівської області.
Відповідно до ч.2 ст.317 ГПК України з моменту прийняття постанови судом касаційної інстанції скасовані або визнані нечинними рішення, постанови та ухвали суду першої або апеляційної інстанції втрачають законну силу та подальшому виконанню не підлягають.
Отже, розгляд справи починається спочатку, суд призначає та проводить підготовче засідання спочатку в загальному порядку, сторони не позбавлені можливості скористатися правами, наданими ГПК України, зокрема, і правом заявляти клопотання про призначення експертизи. 
В ході повторного розгляду справи в суді першої інстанції, судом неодноразово відкладався розгляд справи, строк підготовчого засідання продовжено на 30 днів, сторонами подавались пояснення та заперечення щодо заявлених позовних вимог та щодо клопотання про призначення експертизи у справі.
З врахуванням вищенаведеного, колегія суддів Західного апеляційного господарського суду, переглядаючи в апеляційному порядку спірну ухвалу, прийшла до висновку, що оскаржувана ухвала суду, з врахуванням фактичних матеріалів справи, прийнята з правильним застосуванням норм матеріального та дотриманням норм процесуального права, підстав для задоволення вимог апеляційної скарги та скасування оскаржуваної ухвали не вбачає. 
Згідно пункту 2 частини 1 статті 228 Господарського процесуального кодексу України, суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку призначення судом експертизи.
Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 229 Господарського процесуального кодексу України, провадження у справі зупиняється на час проведення експертизи.

Відповідно до п. п. 11, 12 ч. 1 ст. 255 ГПК України окремо від рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції про зупинення провадження у справі та  призначення експертизи.
Разом з цим згідно з п. 2 ч. 1 ст. 287 ГПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати касаційну скаргу на ухвали суду першої інстанції, зазначені в пунктах 3, 6, 7, 13, 14, 21, 25, 26, 28, 30 частини першої статті 255 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.
Оскільки ухвала суду першої інстанції про зупинення провадження у справі та  призначення експертизи до зазначеного переліку не відноситься, дана постанова не підлягає касаційному оскарженню. 
Судові витрати, відповідно до ст. 129 ГПК України, за розгляд апеляційної скарги слід  покласти скаржника.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 271, 275, 276, 282, 284  ГПК України, - 

Західний апеляційний господарський суд П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю “Оператор газотранспортної системи України” №ТОВВИХ-22-14238 від 28.12.2022 (Вх. № ЗАГС    01-05/87/23 від 09.01.2023) залишити без задоволення.
2. Ухвалу Господарського суду Львівської області від 19.12.2022 у справі №914/2718/20 залишити без змін..
Судові витрати за розгляду апеляційної скарги покласти на скаржника.
3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено та підписано 24.03.2023.

Головуючий суддя                                                     Галушко Н.А.

Суддя                                                                         Желік М.Б.

Суддя                                                                          Марко Р.І.