ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2676/23 Справа № 201/9308/21 	  	Суддя у 1-й інстанції - Федоріщев С. С. Суддя у 2-й інстанції - Деркач  Н. М.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
       08 лютого 2023 року                                                                м. Дніпро
       Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

       головуючого - судді Деркач Н.М.,
       суддів: Ткаченко І.Ю., Пищиди М.М., 
       при секретарі Усик А.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпріапеляційну скаргу  ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 08 грудня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), Головного управління Державної казначейської служби України у Запорізькій області про відшкодування шкоди, завданої незаконною бездіяльністю суду , - 

В С Т А Н О В И В : 

       13 вересня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська з позовом до держави України в особі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), Комунарського районного суду м. Запоріжжя, Головного Управління Державної казначейської служби України у Запорізькій області про відшкодування шкоди, заподіяної бездіяльністю суду.
       Ухвалою Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 05 листопада 2021 року закрито провадження в частині вимог до Комунарського районного суду м. Запоріжжя на підставі п.1 та п.2 ч.1 ст.255 ЦПК України (т.1 а.с.51, 59-63). 
       Постановою Дніпровського апеляційного суду від 25 січня 2022 року змінено ухвалу Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 05 листопада 2021 року, виключено посилання як на підставу для закриття провадження в частині вимог до Комунарського районного суду м. Запоріжжя, - на п.2 ч.1 ст.255 ЦПК України, в решті ухвалу залишено без змін. (т.1 а.с.122-129) 
       У своєму позові ОСОБА_1 просить суд стягнути з держави Україна на його користь моральну шкоду у розмірі 500 000 грн, шо була завдання йому внаслідок бездіяльності Комунарського районного суду м. Запоріжжя при розгляді цивільної справи № 333/3270/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування збитків, яка полягає у недотриманні судом строків розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження передбачених ст. 275 ЦПК України. Позивач зазначив, що бездіяльність Комунарського районного суду м. Запоріжжя щодо дотримання судових процедур під час розгляду справи № 333/3270/20 є протиправною та такою, що призвела до порушення державою Україна прав ОСОБА_1 та завдала йому моральної шкоди, яка полягає у глибоких душевних стражданнях, емоційній пригніченості та у приниженні честі та гідності позивача, яких він зазнавав тривалий час у зв*язку з триваючою протиправною бездіяльністю держави в особі суду при розгляді справи, що має для ОСОБА_1 підвищене соціальне значення.
       Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 08 грудня 2022 року у задоволенні позову відмовлено.
       В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на невідповідність висновків суду дійсним обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив вказане рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення його позовних вимог в повному обсязі.
       Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд першої інстанції не повно з`ясував усі фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам, не сприяв повному, об`єктивному та неупередженому її розгляду, а тому рішення суду не відповідає фактичним обставинам справи, є незаконним та необґрунтованим. 
       Суд, на думку апелянта, не з*ясував обставини завдання позивачеві моральної шкоди внаслідок порушення його права на справедливий суд впродовж розумного строку, права на ефективний захист, вчинені Комунарським районним судом м. Запоріжжя при розгляді цивільної справи № 333/3270/20. Крім того апелянт зазначив, що висновки суду щодо ненадання позивачем доказів своїх позовних вимог не відповідають фактичним обставинам справи.
       Таким чином суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відсутність правових підстав для стягнення на користь позивача суми відшкодування моральної шкоди. 
       У відзиві на апеляційну скаргу відповідач просить залишити її без задоволення, а рішення суду, як законне та обгрунтоване, на його думку, залишити без змін.
       Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково з наступних підстав.
       Судом встановлено, що 25.06.2020 року до Комунарського районного суду м. Запоріжжя надійшов цивільний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування збитків, завданих внаслідок дорожньо-транспортної події, який в результаті автоматичного розподілу справи між суддями Комунарського районного суду м. Запоріжжя було передано в провадження судді Наумової І.Й.
30.06.2020 року суддею відповідно до вимог ст. 187 ЦПК України було зроблено запит до Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради з метою встановлення зареєстрованого місця проживання відповідача ОСОБА_3 .
       Відповідь на зазначений запит отримана судом 09.07.2020 року.
       Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 10.07.2020 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування збитків відкрито провадження, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного провадження, судове засідання призначено на 01.10.2020 року.
       13.12.2021 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя по справі прийнято рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Моторне (транспортне) страхове бюро України, про відшкодування збитків, спричинених внаслідок дорожньо-транспортної події задоволено частково. На його користь стягнуто з ОСОБА_2 у відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної події, грошові кошти у розмірі 7790,30 грн., та витрати на сплату судового збору у розмірі 96,02 грн., всього на суму 7886,32 грн. В задоволенні інших позовних вимог відмовлено.
       Постановою Запорізького апеляційного суду від 08 червня 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на зазначене рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 13.12.2021 року залишено без задоволення, а рішення суду – без змін.
       Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження безпідставного, невиправданого затягування, невжиття необхідних заходів щодо розгляду Комунарським районним судом м. Запоріжжя цивільної справи №333/3270/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування збитків. Позивачем не доведено, якими діями чи бездіяльністю саме відповідачів держави Україна в особі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) та Головного управління Державної казначейської служби України у Запорізькій області завдано позивачу моральну шкоду.
       Недоведеність факту спричинення позивачу шкоди у розумінні статей 1174, 1176 ЦК України без установлення усіх складових елементів, необхідних для цивільно-правової відповідальності, на думку суду першої інстанції, свідчить про відсутність правових підстав для задоволення позову. Позивачем не аргументовано, у чому проявились його психологічні страждання, погіршення його стану, що унеможливило задоволення позову в цій частині.
Крім того, суд зазначив, що не має можливості оцінювати дії або бездіяльність Комунарського районного суду м. Запоріжжя в межах розгляду ним справи №333/3270/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування збитків, а отже і визнавати їх як протиправні, що, в свою чергу, є необхідним для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування шкоди. 
       Колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 , однак не може погодитися з підставами відмови з огляду на наступне. 
       Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
       Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
       Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
       Зазначеним вимогам закону оскаржуване рішення суду першої інстанції відповідає не у повному обсязі.
       Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
       Відповідно до статті 6 Конституції України державна влада в Україні здійснюється на засадах її поділу на законодавчу, виконавчу та судову. Органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.
       Згідно із частинами першою та другою статті 124 Конституції України правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Делегування функцій судів, а також привласнення цих функцій іншими органами чи посадовими особами не допускаються.
       Незалежність і недоторканність судді гарантуються Конституцією і законами України. Вплив на суддю у будь-який спосіб забороняється. Суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права (частини перша, друга статті 126, частина перша статті 129 Конституції України).
       Відповідно до вимог статті 56 Конституції України, кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.
       Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів визначено відшкодування моральної (немайнової) шкоди.
       Стаття 23 ЦК України передбачає право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, яка полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.
       У відповідності до п. 3 Постанови Пленуму Верховного суду України N 4 від 31.03.95 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної(немайнової) шкоди», під моральною шкодою необхідно розуміти втрати немайнового характеру, внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства, моральна шкода може полягати у моральних переживаннях у зв`язку із знищенням чи пошкодженням майна, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. 
       Матеріалами справи встановлено, що 01.10.2020 року судове засідання не відбулось у зв`язку з надходженням заяви від представника відповідача ОСОБА_3 про відкладення розгляду справи у зв`язку з його зайнятістю в іншому судовому процесі. Розгляд справи відкладено на 24.11.2020 року.
       24.11.2020 року у судовому засіданні головуючим суддею було задоволено клопотання відповідача ОСОБА_3 про витребування з МТСБУ копії страхової справи, встановлено строк для надання документів суду - до 20.12.2020 року. У судовому засіданні оголошено перерву до 19.01.2021 року.
       19.01.2021 року судове засідання не відбулось через технічний збій, внаслідок якого у суду була відсутня можливість забезпечити участь представника позивача ОСОБА_1 у судовому засіданні в режимі відеоконференцв`язку. У судовому засіданні оголошено перерву до 01.03.2021 року.
       01.03.2021 року судове засідання не відбулось у зв`язку із зайнятістю судді у судовому засіданні по іншій кримінальній справі, засідання відкладено на 12.05.2021 року.
       12.05.2021 року, з метою встановлення усіх обставин по справі, судом у якості третьої особи по справі залучено МТСБУ. Судове засідання відкладено на 17.06.2021 року для виклику третьої особи.
       17.06.2021 року судове засідання не відбулось, оскільки через відсутність поштових марок суд не мав можливості здійснити відправку листа із судовою повісткою третій особі – МТСБУ, а тому зазначена третя особа не була належним чином повідомлена про час, дату та місце розгляду зазначеної справи. Судове засідання відкладено на 16.07.2021 року для забезпечення належного повідомлення третьої особи про розгляд даної судової справи.
       16.07.2021 року судове засідання не відбулось у зв`язку із перебуванням судді Наумової І.Й. у нарадчій кімнаті по іншому кримінальному провадженню. Судове засідання відкладено на 12.10.2021 року.
       12.10.2021 року під час судового розгляду суд ухвалив, шо для встановлення всіх обставин по справі необхідно викликати для допиту експертів, які склали висновки дослідження по визначенню вартості матеріального збитку, який був спричинений ОСОБА_1 . Судове засідання відкладено на 25.10.2021 року.
       25.10.2021 року судове засідання було відкладено на 13.12.2021 року за заявою представника відповідача, у зв`язку із перебуванням останнього у відпустці.
       13.12.2021 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя по справі прийнято рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Моторне (транспортне) страхове бюро України, про відшкодування збитків, спричинених внаслідок дорожньо-транспортної події задоволено частково. 
       Проаналізувавши обставини справи, апеляційний суд виходить з наступного. 
       Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частини першої статті 15, частини першої статті 16 ЦК України).
       Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду.
       При оцінці обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, та забезпечити поновлення порушеного права.
       Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках (абзац 12 частини другої статті 16 ЦК України).
       Згідно з пунктом 2 частини першої статті 106 ЗУ “Про судоустрій і статус суддів” однією з підстав дисциплінарної відповідальності судді є безпідставне затягування або невжиття суддею заходів щодо розгляду заяви, скарги чи справи протягом строку, встановленого законом, зволікання з виготовленням вмотивованого судового рішення, несвоєчасне надання суддею копії судового рішення для її внесення до Єдиного державного реєстру судових рішень.
       З наведеної норми права вбачається, що спеціальним законом передбачено відповідальність судді у разі безпідставного затягування або невжиття суддею заходів щодо розгляду заяви, скарги чи справи протягом строку, встановленого законом.
       При цьому, матеріали справи не містять доказів використання позивачем такого способу захисту та відновлення його порушеного права, який передбачений ст. 106 ЗУ  “Про судоустрій і статус суддів”, що свідчить про те, що у встановленому законом порядку безпідставне затягування або невжиття суддею заходів щодо розгляду позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Моторне (транспортне) страхове бюро України, про відшкодування збитків, спричинених внаслідок дорожньо-транспортної події протягом строку, встановленого законом, не встановлено. 
       Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що позивачем порушено порядок вирішення даного спору та передчасно заявлено позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди, завданої йому внаслідок несвоєчасного розгляду його позову в іншій справі. 
       За таких обставин колегія суддів вважає за необхідне змінити рішення суду першої інстанції в частині підстав відмови у задоволенні позову відповідно до мотивувальної частини даної постанови.
       Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 376, 382, 384 ЦПК України, суд - 

П О С Т А Н О В И В : 

       Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
       Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 08 грудня 2022 року змінити в частині підстав відмови у задоволенні позову відповідно до мотивувальної частини постанови.
       Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її прийняття.

Судді: Н.М. Деркач

М.М. Пищида

І.Ю. Ткаченко