Постанова
Іменем України 
10 березня 2023 року
м. Київ
справа № 644/7132/14-ц
провадження № 61-601св23
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:
Синельникова Є. В. (суддя-доповідач), Хопти С. Ф., Шиповича В. В.,
учасники справи:
заявник - приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Бабенко Дмитро Анатолійович,
стягувач - товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна»,
боржники:  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Полтавського апеляційного суду у складі колегії суддів: 
Лобова О. А., Дорош А. І., Триголова В. М., від 12 грудня 2022 року, і виходив з наступного. 
Основний зміст заявлених вимог
1.                 У січні 2020 року приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Бабенко Д. А. звернувся до суду з поданням про визначення частки боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами.
2.                 Свої вимоги приватний виконавець мотивував тим, що у нього на примусовому виконанні знаходиться виконавчий лист № 644/7132/14-ц, виданий 25 жовтня 2018 року Орджонікідзевським районним судом м. Харкова про стягнення солідарно з ОСОБА_1 , 
ОСОБА_2 на користь ТОВ «ОТП Факторинг» заборгованості за кредитним договором № МL-702/639/2008 від 08 лютого 2008 року. Боржником у виконавчому листі зазначено ОСОБА_2 19 лютого 
2019 року відкрито виконавче провадження з примусового виконання вищевказаного виконавчого листа (ВП № 58431973) та накладено арешт на все майно боржника у межах суми боргу з урахуванням основної винагороди приватного виконавця.
3.                 Окрім зазначеного, приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Бабенко Д. А. вказував, що у нього на виконанні також находиться виконавчий лист № 644/7132/14-ц, виданий 25 жовтня 2018 року Орджонікідзевським районним судом м. Харкова, про стягнення солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ТОВ «ОТП Факторинг» заборгованості за кредитним договором № МL-702/639/2008 від 08 лютого 2008 року, а саме заборгованості за тілом кредиту у розмірі 648 992, 01 грн, пені 443 275, 58 грн. Боржником у виконавчому документі зазначено ОСОБА_1 20 лютого 2019 року відкрито виконавче провадження з примусового виконання вищевказаного виконавчого листа (ВП № 58442424) та накладено арешт на все майно боржника у межах суми боргу з урахуванням основної винагороди приватного виконавця. 
4.                 Приватним виконавцем встановлено, що боржники на праві спільної сумісної власності володіють квартирою    
АДРЕСА_1 . 
5.                 Враховуючи те, що частка боржників у вказаному майні не визначена, приватний виконавець виконавчого округу Харківської області 
Бабенко Д. А. просив суд визначити частку у спільній власності боржників.
Короткий зміст ухвали суду першої інстанції
6.                 Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова                    від 14 квітня 2021 року у задоволенні подання приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Бабенка Д. А. про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, відмовлено.
7.                 Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що на момент звернення із відповідним поданням до суду у боржників наявне майно, яким вони володіють особисто, зокрема банківські рахунки, на які перераховується пенсія боржників та які є поточними рахунками і не є рахунками зі спеціальним статусом, на яке не може бути звернуто стягнення з метою виконання рішення суду. Звернення приватного виконавця із поданням про визначення частки боржників у майні, яким вони володіють спільно з іншими особами визнано передчасним. При цьому приватним виконавцем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що внаслідок звернення стягнення на майно, що безпосередньо належить боржникам, заборгованість не буде погашена в повній мірі.
Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції
8.                 Постановою Полтавського апеляційного суду від 12 грудня 2022 року клопотання ОСОБА_1 про зупинення провадження у справі до розгляду господарським судом Харківської області справи 
№ 922/2623/21 залишено без задоволення. 
9.                 Апеляційну скаргу ТОВ «ОТП Факторинг Україна» задоволено. Ухвалу Орджонікідзевського районного суд м. Харкова від 14 квітня 2021 року
скасовано, ухвалено нове судове рішення про задоволення подання приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Бабенка Д. А. про визначення частки боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами. 
10.            Визначено, що  ОСОБА_1 на праві власності належить                               1/3 частина квартири 
АДРЕСА_1 .
11.            Визначено, що  ОСОБА_2 на праві власності належить 1/3 частина квартири АДРЕСА_1 .
12.            Постанова апеляційного суду мотивована тим, щосуд першої інстанції не взяв до уваги те, що вирішення питання про визначення частки боржника у спільній власності не ставиться у залежність від наявності у боржника іншого майна, на яке може бути звернуто стягнення. 
13.            Визначення частки майна боржника у майні, що перебуває у спільній сумісній власності, є необхідним для подальшого вирішення виконавцем питання про можливе звернення стягнення на цю частку. Визначення такої частки не призведе до звуження належних боржнику прав на житло, оскільки результатом розгляду подання є лише визначення частки боржника у спільній сумісній власності. Крім того, задоволення подання виконавця не порушує прав інших співвласників квартири.
Короткий зміст вимог касаційної скарги та доводи особи, яка її подала
14.            09 січня 2023 року  ОСОБА_1 звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Полтавського апеляційного суду від 12 грудня 2022 року та залишити в силі ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 14 квітня               2021 року.
15.            Підставою касаційного оскарження постанови апеляційного суду заявниця зазначає неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення про скасування ухвали суду першої інстанції.
16.            У касаційній скарзі заявницявказує, що апеляційний суд безпідставно послався на постанову Великої Палати Верховного Суду від 15 січня 
2020 року у справі № 367/6231/16-ц, оскільки у зазначеній справі інший предмет та підстави позовних вимог, а також склад сторін спору. Суд апеляційної інстанції дійшов передчасного висновку про те, що визначення часток боржників у спільному майні не призведе до порушення їхніх прав. Заявниця вважає, що визначення частки боржників у спільній власності прямо порушує їхні права на житло, оскільки дає право виконавцю звернути стягнення в рахунок погашення боргу без виділення частки у квартирі в натурі.
17.            Заявниця зазначає, що приватний виконавець ввів суд в оману відносно того, що вона та її сини не проживають у квартирі  
АДРЕСА_1 . Стверджує, що зазначена квартира є їхнім єдиним житлом.
18.            Заявниця також звертає увагу на те, що вона є інвалідом другої групи, пенсіонеркою та з її пенсії на виконання рішення суду про стягнення боргу в примусовому порядку в межах відкритого виконавчого провадження 
№ 58442424 проводиться відрахування частини пенсії. Тобто на час розгляду справи відбувалося виконання рішення суду про стягнення боргу. Приватним виконавцем не було надано належних доказів на підтвердження  того, що ним було здійснено усі можливі заходи для виявлення усього майна боржника. При вирішення спору апеляційним судом не було враховано положення частини першої статті 50 Закону України «Про виконавче провадження», зокрема той факт, що в останню чергу звертається стягнення на житловий будинок чи квартиру, в якому фактично проживає боржник. Звернення стягнення на житло є крайньою мірою. Позбавити житла людину можливо лише у виключних випадках.
19.            Також заявниця вказує на те, що апеляційним судом не було враховано положення Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті». Стверджує, що приватний виконавець не має права проводити жодних дій щодо визначення часток у належній їй квартирі з метою їх подальшої реалізації, оскільки належна їй частина квартири не була придбана за кредитні кошти, а є предметом договору іпотеки, укладеним з метою виконання умов кредитного договору, за яким було надано споживчий кредит у іноземній валюті. Також звертає увагу на права осіб, які мають місце проживання у спірній квартирі.
20.               ОСОБА_1 зазначає, що апеляційним судом, за наявності для того підстав, не було зупинено провадження у цій справі у зв`язку із розглядом Господарським судом Харківської області справи                     № 922/2623/21 за її заявою про неплатоспроможність (визнання фізичної особи банкрутом), оскільки справи є взаємопов`язаними.
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції
21.            Ухвалою Верховного Суду від 19 січня 2023 року відкрито касаційне провадження у справі.
У визначений судом строк відзиви на касаційну скаргу не надходили
Фактичні обставини справи, встановлені судами
22.            На примусовому виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Бабенка Д. А. знаходиться виконавчий лист 
№ 644/7132/14-ц, виданий 25 жовтня 2018 року Орджонікідзевським районним судом м. Харкова, про стягнення солідарно з 
ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ТОВ «ОТП Факторинг» заборгованості за кредитним договором № МL-702/639/2008 від 08 лютого 2008 року. Боржником в виконавчому листі зазначено ОСОБА_2 .
23.            19 лютого 2019 року приватним виконавцем відкрито виконавче провадження з примусового виконання вищевказаного виконавчого листа (ВП № 58431973) та накладено арешт на все майно боржника у межах суми боргу з урахуванням основної винагороди приватного виконавця.
24.            Крім того, на примусовому виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Бабенка Д. А. знаходиться виконавчий лист № 644/7132/14-ц, виданий 25 жовтня 2018 року Орджонікідзевським районним судом м. Харкова, про стягнення солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ТОВ «ОТП Факторинг» заборгованості за кредитним договором № МL-702/639/2008 від 08 лютого 2008 року, а саме заборгованість за тілом кредиту у розмірі 648 992, 01 грн, пені 443 275, 58 грн. Боржником в виконавчому документі зазначено ОСОБА_1 . 
25.            20 лютого 2019 року приватним виконавцем відкрито виконавче провадження з примусового виконання вищевказаного виконавчого листа (ВП № 58442424) та накладено арешт на все майно боржника у межах суми боргу з урахуванням основної винагороди приватного виконавця.
26.            Приватним виконавцем встановлено, що боржникам на праві спільної сумісної власності належить квартира АДРЕСА_1 .
Позиція Верховного Суду
27.            Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга до задоволення не підлягає.
28.            Згідно з положеннями частини другої статті 389 Цивільного процесуального кодексу України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
29.            Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
30.            Відповідно до частини п`ятої статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. За пунктом 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.
31.            Виконання судових рішень є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
32.            Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язанні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
33.            Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
34.            Виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (частина перша статті 18 Закону України «Про виконавче провадження»).
35.            Згідно з пунктом 1 частини п`ятої статті 19 Закону України «Про виконавче провадження» боржник зобов`язаний утримуватися від вчинення дій, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення.
36.            Згідно з частиною другою статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.
37.            Відповідно до частин п`ятої - восьмої статті 48 вказаного Закону у разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається виконавцем. Стягнення на майно боржника звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця. У разі якщо боржник володіє майном разом з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням виконавця.
38.            У відповідності до частини першої статті 443 ЦПК України питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, вирішується судом за поданням державного чи приватного виконавця.
39.            Частиною першою статті 368 ЦК України передбачено, що спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.
40.            У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 січня 2020 року у справі № 367/6231/16-ц (провадження № 14-529цс19) зазначено, що частиною шостою статті 52 Закону України «Про виконавче провадження» (частина шоста статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» в чинній редакції є тотожною) передбачена лише необхідність визначення частки боржника у спільному майні, якщо така частка не визначена. Частка у праві спільної часткової власності є самостійним об`єктом цивільних прав, яке може бути об`єктом продажу з публічних (електронних) торгів, передачі стягувачу в рахунок погашення боргу, без її виділу в натурі з об`єкта нерухомого майна; у разі виявлення державним виконавцем майна, яким боржник володіє спільно з іншими особами, і частка боржника у якому не визначена, для звернення стягнення на частку боржника виконавець звертається до суду з поданням про визначення частки боржника у такому майні.
41.            Скасовуючи ухвалу суду першої інстанції та ухвалюючи нову постанову про задоволення подання приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Бабенка Д. А. про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, суд апеляційної інстанції, дійшов обґрунтованого висновку про наявність для цього передбачених законом підстав. 
42.            У відповідності до статті 50 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на об`єкти нерухомого майна здійснюється у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна.
43.            При вирішенні подання приватного виконавця апеляційним судом враховано розмір пенсії боржників (згідно з відповідями органів Пенсійного фонду України ОСОБА_1 - 4 415, 21 грн, ОСОБА_2 - 5 575,74 грн) та загальну суму боргу - 1 092 267,59 грн,зроблено обґрунтований висновок, що погашення заборгованості шляхом утримання 20 % із пенсії боржників, відповідно до статті 70 Закону України «Про виконавче провадження», не призвело до погашення заборгованості за виконавчим документом у повній мірі, а отже (враховуючи залишок заборгованості) наявні підстави для ініціювання процедури звернення стягнення на майно боржників.
44.            У той же час боржник наділений правом запропонувати види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу (частина п`ята статті 48 Закону України «Про виконавче провадження»).
45.            Посилання заявниці у касаційній скарзі на те, що квартира є її єдиним житлом та оскаржуваним судовим рішенням порушено її (членів її сім`ї) право на житло, не можуть бути визнані колегією суддів обґрунтованими, оскільки визначення частки у спільній сумісній власності не призводить до звуження належних боржнику прав на житло. Предметом розгляду подання виконавця є не примусова реалізація майна, а лише визначення частки боржника у спільній сумісній власності. Крім того, задоволення подання державного виконавця не порушує прав інших співвласників квартири.
46.            Подібні висновки містяться у постановах Верховного Суду                             від 11 квітня 2018 року у справі № 464/2227/17 (провадження № 61-14741св18) від 02 листопада 2020 року у справі № 643/4981/19 (провадження № 643/4981/19), від 17 грудня 2020 року у справі                               № 639/2725/19 (провадження № 61-20362св19).
47.            Доводи касаційної скарги та матеріали справи не містять відомостей про те, що у заявниці або у іншого боржника є інше майно, на яке може бути звернуто стягнення в рахунок погашення заборгованості, яка виникла у зв`язку із неналежним виконанням боргових зобов`язань перед кредитором.
48.            Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» (втратив чинність на час винесення судом апеляційної інстанції постанови) не містив заборони на проведення дій з визначення частки боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами.
49.            Слід також зазначити, що апеляційний суд дійшов правильного висновку про те, що визначення частки боржника у спільному майні не є поділом та/або виділом майна та напряму не пов`язане із питанням її платоспроможності, а тому клопотання про зупинення провадження у справі до розгляду Господарським судом Харківської області справи                                 № 922/2623/21 за заявою ФОП ОСОБА_1 про визнання банкрутом до задоволення не підлягає, на вирішення питання щодо визначення частки у майні боржників у цій справі не впливає.
50.            Доводи касаційної скарги висновків апеляційного суду не спростовують, на законність судового рішення не впливають.
51.            Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.
52.            Враховуючи наведене, встановивши відсутність підстав для скасування оскарженої постанови апеляційного суду, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржене судове рішення - без змін.
Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
ПОСТАНОВИВ:
1.                 Касаційну скаргу  ОСОБА_1  залишити без задоволення.
2.                 Постанову Полтавського апеляційного суду від 12 грудня 2022 року залишити без змін.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Судді: | Є. В. Синельников
| С. Ф. Хопта
| В. В. Шипович