ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/258/23 Справа № 204/10949/22 	  	Суддя у 1-й інстанції - Приваліхіна А.І. Суддя у 2-й інстанції - Мазниця А. А.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

31 січня 2023 року                                                        
       Суддя Дніпровського апеляційного суду Мазниця А.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, за участю захисника Грищенко В.В., апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 09 січня 2023 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , 

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на шість місяців, та стягнуто судовий збір у розмірі 496 грн. 20 коп., -

В С Т А Н О В И В:

Згідно із постановою суду першої інстанції, 16 листопада 2022 року о 10:20 год. по вул. Антоновича у м. Дніпрі, водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом Шевроле, держаний реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по другорядній дорозі, на перехресті з вул. С. Бандери, не виконав вимоги дорожнього знаку 2.2 (рух без зупинки заборонено), не надав переваги у русі та скоїв зіткнення з автомобілем Мітсубісі, державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який слідував по головній дорозі, що призвело до зіткнення та пошкодження транспортних засобів, а водій ОСОБА_2 при цьому отримала тілесні ушкодження. 
Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 16.11 та 2.2 ПДР та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. 

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить оскаржувану постанову скасувати в частині накладення адміністративного стягнення, винести нову постанову, якою накласти на нього адміністративне стягнення, не пов`язане з позбавленням права керування транспортними засобами, а саме у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.
Обґрунтовуючи апеляційні вимоги, не оскаржуючи фактичних обставин вчинення адміністративного правопорушення та своєї винуватості, зазначає, що судом першої інстанції в порушення ст. 33, 34 КУпАП при накладенні адміністративного стягнення не було враховано належним чином особу правопорушника та обставини, які пом`якшують покарання. 
Зазначає, що він винуватий у скоєному правопорушенні, втім від пригоди не настало тяжких наслідків, зокрема в матеріалах провадження відсутні офіційні дані про отримання потерпілою легких тілесних ушкоджень, на які посилається суд. Крім того згідно із матеріалами справи фактично він допустив зіткнення тільки з одним автомобілем, а не з чотирма, як це зазначено судом у рішенні. Акцентує увагу на тому, що він працює ФОП та особисто займається реалізацією харчової продукції, при цьому доставляє її шляхом самовивозу автомобілем від постачальників, а отже позбавлення права керування транспортним засобом позбавить його можливості здійснювати свою трудову діяльність.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши думку захисника, який просив задовольнити апеляційну скаргу з викладених у ній підстав, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду, приходить до наступних висновків. 
Так, висновки суду першої інстанції щодо встановлених фактичних обставин вчинення адміністративного правопорушення, доведеності вини ОСОБА_3 правильності кваліфікації її дій за ч. 1 ст. 124 КУпАП в апеляційному порядку не оспорюються, у зв`язку із чим постанова суду у цій частині судом апеляційної інстанції не переглядається.
Разом із тим, доводи апелянта щодо надмірної суворості застосованого до нього адміністративного стягнення заслуговують на увагу.
У відповідності до ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Як убачається з оскаржуваного рішення та наявних матеріалів провадження, при застосуванні адміністративного стягнення до ОСОБА_1 суд прийшов до передчасного висновку про необхідність накладення його саме у виді позбавлення права останнього керування транспортними засобами строком на 6 місяців, яке у даному випадку є надмірно суворим.
Так, у межах апеляційного розгляду було встановлено, що допущене ОСОБА_1 порушення мало неумисний характер і настало внаслідок його неуважності. Дорожньо-транспортна пригода не потягла тяжких наслідків, мала місце за участю двох автомобілів, що відображено у протоколі про адміністративне правопорушення та підтверджується іншими матеріалами справи, у зв`яку із чим посилання суду у постанові на участь у ній чотирьох автомобілів належить вважати необгрунтованим. Правопорушник свою винуватість визнав повністю, у вчиненому розкаявся, що у розумінні ст. 34 КУпАП є обставиною, яка пом`якшує його покарання, вимоги закону щодо обов`язкового страхування своєї цивільної відповідальності ним виконані, а отже відсутні підстави для висновку про те, що для відшкодування заподіяної потерпілій шкоди за рахунок страхового відшкодування виникнуть перешкоди.
З урахуванням всіх обставин провадження вважаю за необхідне апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити, а постанову суду першої інстанції змінити в частині призначеного адміністративного стягнення.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – задовольнити.
       Постанову Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 09 січня 2023 року щодо  ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП – змінити.
Вважати накладеним на  ОСОБА_1  адміністративне стягнення за ст. 124 КУпАП у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що дорівнює 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
       В решті постанову суду – залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського 
Апеляційного суду                          А.А. Мазниця