ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"01" лютого 2023 р.           Справа№ 910/608/22
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Агрикової  О.В.
суддів:            Мальченко А.О. 
          Чорногуза М.Г. 
 
Секретар судового засідання: Мельничук О.С.,
за участю представників сторін:
від позивача - Пегза К.К.,
від відповідача - Зарицький А.Д.,
розглянувши апеляційну скаргу
Акціонерного товариства "Українська залізниця"  в особі філії "Центр забезпечення виробництва"
на рішення Господарського суду міста Києва від 01.11.2022 (повний текст рішення складено 11.11.2022)
у справі № 910/608/22 (суддя Головіна К.І.)
За позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця"            в особі філії "Центр забезпечення виробництва" 
до Товариства з обмеженою відповідальністю "КМГ Трейд"                                                             
про стягнення 7 245 000,00 грн., -

ВСТАНОВИВ:

У 2022 році Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі філії "Центр забезпечення виробництва" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "КМГ Трейд" про стягнення штрафних санкцій у сумі 7 245 000,00 грн.
Позов обґрунтовано тим, що відповідач порушив строки поставки замовленої продукції, у зв`язку з чим позивач нарахував відповідачу штрафні санкції в розмірі 7 245 000,00 грн.
Рішенням Господарського суду  міста Києва від 01.11.2022 року в задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.
Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що відповідач виконав умови пунктів 8.1, 8.3 договору в частині своєчасного повідомлення позивача про настання форс-мажорних обставин та подальшого надання відповідного сертифікату Торгово-промислової палати. При цьому за умовами вказаних пунктів відповідач звільняється від відповідальності за невиконання зобов`язань за цим договором (непоставки продукції у визначений договором строк) у разі настання форс-мажорних обставин.
Не погодившись із прийнятим рішенням, Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі філії "Центр забезпечення виробництва" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 01.11.2022 року та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю.
Вимоги та доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що судом першої інстанції не було з`ясовано обставини справи, що мають значення для справи, не доведено обставини, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, а викладені у рішенні суду першої інстанції висновки не відповідають встановленим обставинам справи. Зокрема скаржник вважає, що поза увагою місцевого господарського суду залишився той факт, що відповідач повинен був надати позивачу документ про підтвердження настання форс-мажорних обставин, виданий компетентним органом, в строк до 30.11.2021 року включно (рахуючи в цьому випадку з наступного дня, який слідує за днем отримання позивачем листа Відповідача від 18.10.2021 року №5259 про настання форс-мажорних обставин (з 20.10.2021 року). Отже на думку позивача судом першої інстанції проігноровано той факт, що відповідачем в строки, обумовлені договором, не надано позивачу документ, виданий компетентним органом, щодо настання у нього форс-мажорних обставин. При цьому, на думку скаржника місцевий господарський суд при ухваленні оскаржуваного рішення констатував лише наявність своєчасного повідомлення про наявність форс-мажорних обставин, що не відповідає формі та змісту п. 8.3. договору. З огляду на викладене, позивача вважає, що оскільки відповідач несвоєчасно звернувся до Київської регіональної ТПП для отримання офіційного документу щодо настання форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), який міг би у випадку вчасного його отримання стати підставою для звільнення ТОВ «КМГ ТРЕЙД» від відповідальності, передбаченої п. 10.1. договору, а поважність порушення строку, встановленого п. 8.3. договору, ТОВ «КМГ ТРЕЙД» не наведено, то у відповідача відсутні підстави посилитися на настання у нього форс-мажорних обставин.
Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.12.2022 року сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Агрикова О.В., судді Чорногуз М.Г., Мальченко А.О.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 05.12.2022 року відкладено вирішення питання щодо подальшого руху апеляційної скарги Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі філії "Центр забезпечення виробництва" на рішення Господарського суду міста Києва від 01.11.2022 року та витребувано з Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/608/22.
19.12.2022 року через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів з Господарського суду міста Києва надійшли матеріали справи №910/608/22.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 26.12.2022 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі філії "Центр забезпечення виробництва" на рішення Господарського суду міста Києва від 01.11.2022 року, розгляд справи призначено на 01.02.2023 року.
04.01.2023 року через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів (канцелярія) Північного апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "КМГ Трейд", відплвідача у справі, надійшов відзив на апеляційну скаргу в якому останній просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.
24.01.2023 року через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів (канцелярія) Північного апеляційного господарського суду від Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі філії "Центр забезпечення виробництва", позивача у справі надійшло клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів та програмного забезпечення "EasyCon".
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 24.01.2023 року клопотання Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі філії "Центр забезпечення виробництва" про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів та програмного забезпечення "EasyCon" задоволено.
В судовому засіданні 01.02.2023 року представник позивача надав усні пояснення по справі, відповів на запитання суду, просив задовольнити апеляційну скаргу. Представник відповідача надав усні пояснення по справі, відповів на запитання суду, просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги.
Статтями 269 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, Північний апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Як вбачається з матеріалів справи, 27.07.2021 року між АТ "Українська залізниця" (замовник) та ТОВ "КМГ Трейд" (постачальник) був укладений договір поставки № ЦЗВ-01-02221-01 (далі - договір), за умовами якого постачальник зобов`язується поставити і передати у власність, а замовник прийняти та оплатити продукцію, найменування, марка і кількість якої вказується у специфікації, що є невід`ємною частиною договору, на умовах, що викладені у цьому договорі (п. 1.1). (а.с. 7-14).
Найменування продукції: частини залізничних або трамвайних локомотивів чи рейкового рухомого складу; обладнання для контролю залізничного руху (запасні частини до тепловозів серії 2ТЕ116, 2М62, 2ТЕ10). Виробник продукції: ТОВ "СВП "Квазар" (п. 1.2, 1.3 договору).
Відповідно до п. 4.1 договору ціна продукції визначається цим договором і приймається сторонами: в національній валюті України - гривні, на умовах СРТ (перевезення оплачено до…) пункт призначення: відділ матеріальних ресурсів м. Фастів філії "ЦЗВ" АТ "Укрзалізниця", Київська обл., м. Фастів, вул. Шевченка, 48. Поставка здійснюється за цінами, передбаченими у специфікації до цього договору. Ціна продукції, узгоджена у специфікації до цього договору, включає: вартість продукції, тари, всі податки і збори, передбачені чинним законодавством, транспортні витрати постачальника згідно п. 5.1 цього договору. Сума договору на момент його підписання складає 48 300 000,00 грн. (п. 4.3 договору).
Згідно з п. 5.1. договору постачальник зобов`язаний здійснити поставку продукції автомобільним або залізничним транспортом на умовах СРТ (перевезення сплачено до...) - пункт призначення - відділ матеріальних ресурсів м. Фастів філії "ЦЗВ" АТ "Укрзалізниця", Київська обл., м. Фастів, вул. Шевченка, 48 (відповідно до вимог "Інкотермс" 2010) (п. 5.1 договору).
Поставка продукції проводиться партіями протягом строку дії договору, тільки після письмової рознарядки замовника, яка вважається дозволом на поставку та є підтвердженням готовності замовника до прийому продукції. Зі сторони замовника рознарядка підписується з урахуванням вимог статуту замовника щонайменше двома такими уповноваженими особами: керівник (особа, що виконує його обов`язки) філії "ЦЗВ" АТ "Укрзалізниця"; заступник керівника (особа, що виконує його обов`язки) філії "ЦЗВ" АТ "Укрзалізниця". Рознарядка надається постачальнику в оригіналі шляхом направлення засобами поштового зв`язку (Укрпошта) цінного листа з описом вкладення та з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення та/або направлення сканкопії рознарядки електронним листом із застосуванням електронної пошти (е-mail). Сторони погоджують, що рознарядка вважається отриманою постачальником з дня її відправлення замовником засобами поштового зв`язку (Укрпошта) та/або електронною поштою (е-mail). Кожна партія продукції постачається протягом 30-ти календарних днів з дати письмової рознарядки замовника, якщо інше не вказано у рознарядці. (п. 5.2 договору).
Згідно з п. 5.3 договору датою поставки продукції вважається дата приймання цієї продукції замовником у відділі матеріальних ресурсів м. Фастів філії "ЦЗВ" АТ "Укразалізниця", Київська обл., м. Фастів, вул. Шевченко, 48, що підтверджується належно оформленою видатковою накладною.
Відповідно до п. 6.1. договору оплата за кожну партію поставленої продукції за цим договором проводиться замовником протягом 45 банківських днів з дати оформлення та реєстрації податкової накладної, у відповідності до вимог чинного законодавства України та у відповідності з рахунком-фактурою на поставлену партію продукції, обумовлену згідно з п. 5.2 при наявності документів, зазначених в п. 7.1 цього договору.
Як вбачається з п. 8.1 договору поставки сторони погодили, що вони звільняються від відповідальності за часткове або повне невиконання зобов`язань за цим договором, якщо воно стало наслідком обставин непереборної сили (форс-мажор), а саме: а) повінь, землетрус, шторм, осідання ґрунту, цунамі, інші стихійні лиха природи, епідемії; б) пожежі, вибухи, вихід із ладу чи пошкодження машин та устаткування; в) страйки, саботаж, локаут та інші непередбачувані зупинки на виробництві, г) оголошена або неоголошена війна, інші військові дії, революція, масові заворушення, страйки, піратство; г) законні або незаконні дії органів державної влади або управління та їх структурних підрозділів, які перешкоджають виконанню договору (наприклад, ембарго на експорт/імпорт; тощо); інші обставини, які не залежать від сторін, якщо ці обставини безпосередньо вплинули на виконання цього договору.
У такому випадку строк виконання зобов`язань за договором змінюється за взаємною згодою сторін, про що сторони укладають додаткову угоду (п. 8.2. договору).
Відповідно до пункту 8.3 договору у разі виникнення форс-мажорних обставин сторони протягом 5 календарних днів письмово сповіщають одна одну про наявність вказаних обставин з подальшим наданням підтверджуючих документів у строк до 30 (тридцяти) робочих днів. Якщо сторони без поважних причин не сповістили у зазначений строк про виникнення і наявність форс-мажорних обставин, то вони у подальшому не мають права вимагати зміни строків виконання договору. Достатнім доказом дії форс-мажорних обставин є документ, виданий компетентним органом (п. 8.4 договору).
Згідно з п. 10.1 договору при порушенні строків постачання постачальник оплачує замовнику штраф у розмірі 15 % від суми непоставленої у строк продукції на умовах, передбачених п. 5.2 договору, а за прострочення понад 15 календарних днів додатково стягується пеня у розмірі 0,1 % від суми непоставленої в строк продукції за кожен день прострочення.
Пунктом 13.7. договору передбачено, що строк дії цього договору встановлюється з моменту його підписання сторонами до 31.12.2021. Закінчення строку дії цього договору не звільняє сторони від обов`язку виконання у повному обсязі взятих на себе за цим договором зобов`язань щодо поставки та оплати продукції в межах термінів, визначених умовами цього договору.
Крім того, специфікацією до договору сторони погодили найменування продукції (вал колінчастий), його кількість та вартість, що становить 48    300 000,00 грн. Ціна зазначена на умовам СРТ (перевезення сплачено до….), пункт призначення - відділ матеріальних ресурсів: м. Фастів, вул. Шевченка, 48 (філія "ЦЗВ" АТ "Укразалізниця"). (а.с. 15-16).
З матеріалів справи вбачається, що з метою виконання своїх зобов`язань перед АТ "Українська залізниця" за договором поставки, ТОВ "КМГ Трейд" (покупець) уклало договір поставки № 11/11/С від 29.03.2021 року із ТОВ "СВП "Квазар" (продавець/виробник), предметом якого є поставка продукції (вал колінчастий) у кількості 21 одиниці, що підтверджується специфікацією № 1 до договору. (а.с. 84-86).
Листом від 18.10.2021 року №05-14/ВЛ виробник повідомив відповідача про настання обставин непереборної сили, викликаних поширенням захворювань на гостру респіраторну хворобу «COVID19», спричинену коронавірусом «SARS - CoV-2». У зв`язку із зазначеними обставинами виробник повідомляв про неможливість належного виконання зобов`язань з виготовлення валів колінчатих (2-9ДГ. 8СБ-1 KV) за договором поставки від 29.03.2021 року №11/11/С. (а.с. 82-83).
Також, на підтвердження зазначених обставин виробник надав копію Розпорядження від 18.10.2021 року №15-ц відповідно до якого виробник зупинив виробництво продукції на виробничих потужностях та направив бригади на самоізоляцію. (а.с. 88).
В свою чергу, відповідач 18.10.2021 року листом №5259 повідомив позивача про настання обставин непереборної сили, викликаних поширенням випадків захворювань на гостру респіраторну хворобу "Covid-19". У цьому ж листі відповідач просив позивача утриматись від дій, що можуть негативно вплинути на права та обов`язки сторін. Вказаний лист 18.10.2021 року був направлений позивачу на його електронну пошту 40081347@mail.gov.ua, а 19.10.2021 року - вкладено у скриньку для листування позивача, розміщену у приміщенні філії "ЦЗВ" АТ "Укрзалізниця". (а.с. 89-90).
Втім, на виконання умов договору філія "ЦЗВ" АТ "Укрзалізниця" 20.10.2021 року направила на поштову адресу відповідача рознарядку № ЦЗВ-20/3873 від 20.10.2021 року з вимогою поставити продукцію на суму 48    300 000,00 грн. у кількості та з технічними характеристиками, визначеними у цій рознарядці. Того ж дня (20.10.2021 року) вказана рознарядка була направлена на електронну адресу відповідача. Однак, відповідач обумовлену сторонами продукцію у визначений договором строк (до 19.11.2021 року) не поставив. (а.с. 17-18).
Окрім цього з матеріалів справи вбачається, що Наказом ТОВ "СВП "Квазар" № 19-Ц від 01.11.2021 року було зупинено виконання робіт виробничих потужностей з 01.11.2021 року з незалежних обставин, на невизначений період (а.с. 95), а актом № 1 від 01.11.2021 року - опломбовано (опечатано) виробничі потужності. (а.с. 96).
Відповідач листом №5273 від 20.11.2021 року просив ТОВ «СВП «Квазар» у найкоротші строки направити на адресу ТОВ «КМГ ТРЕЙД» оригінал або належним чином завірену копію сертифікату, що підтверджує настання обставин непереборної сили )форс-мажору) за договором поставки від 29.03.2021 року №11/11/с. (а.с. 93).
Крім того, Наказом №21-ц від 22.11.2021 року ТОВ "СВП "Квазар" продовжило з 22.11.2022 року до окремого рішення строк зупинення (простою) виконання робіт на виробничих потужностях. (а.с. 97).
Однак, у зв`язку з відсутністю поставки продукції, 26.11.2021 року позивач направив постачальнику вимогу про належне виконання договору та сплату штрафу в сумі 7 245 000,00 грн., яка була залишена без відповіді та задоволення. (а.с. 24-26).
Листом №05-16/ВЛ від 01.12.2021 року ТОВ "СВП "Квазар" повідомило відповідача, що товариством вчиняються всі необхідні дії для підготовки документів та подання заяви про видачу сертифікату. (а.с. 94).
В подальшому, 24.01.2022 року ТОВ "СВП "Квазар" листом № 05-21/ВЛ повідомило відповідача про отримання сертифікату Київської обласної (регіональної) ТПП № 3200-22-0029 від 24.01.2022 року про настання форс-мажорних обставин з 18.10.2021 року під час виконання укладеного із відповідачем договору поставки № 11/11/С від 29.03.2021 року, спричинених карантином, у зв`язку з розповсюдженням респіраторної хвороби "Covid-19". (а.с. 98).
В матеріалах справи наявний сертифікат Київської обласної (регіональної) ТПП № 3200-22-0029 від 24.01.2022 року. (а.с. 99-100).
Відповідач в свою чергу листом №5300 від 25.01.2022 року  повідомив позивача, що 24.01.2022 року ТОВ «СВП «КВАЗАР» видано сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили). Також в даному листі вказано, що наразі підготовлено та направлено заяву для отримання сертифікату форс-мажорних обставин до компетентного органу, копія сертифікату про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) буде направлена на адресу Філії «Центр забезпечення виробництва» у найкоротші строки з моменту отримання. (а.с. 101-102).
В подальшому, 27.01.2022 року ТОВ "КМГ Трейд" (відповідачем) був отриманий сертифікат Київської обласної (регіональної) ТПП № 07/03.23 від 27.01.2022 року (№3200-22-0038) про настання з 18.10.2021 року форс-мажорних обставин під час виконання договору поставки № ЦЗВ-01-02221-01 від 27.07.2021 року (поставки 21 одиниці валу колінчатого до 19.11.2021 року), а саме - карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби Covid-19, спричиненої коронавірусом. (а.с. 109-111).
Відповідач листом №5301 від 28.01.2022 року направив філії "ЦЗВ" АТ "Укрзалізниця" сертифікат Київської обласної (регіональної) ТПП № 07/03.23 від 27.01.2022 року (№3200-22-0038). (а.с. 105-106).
Отже, спір у даній справі на думку позивача виник у зв`язку з тим, що ним виконання умов договору № ЦЗВ-01-02221-01 від 27.07.2021 року філія 20.10.2021 року направила на поштову адресу відповідача рознарядку №ЦЗВ-20/3873 від 20.10.2021 року з вимогою поставити продукцію на суму 48 300 000,00 грн. у кількості та з технічними характеристиками, визначеними у цій рознарядці, однак, відповідач обумовлену сторонами продукцію у визначений договором строк (до 19.11.2021 року) не поставив, у зв`язку з чим 26.11.2021 року позивач направив постачальнику вимогу про належне виконання договору та сплату штрафу в сумі 7 245 000,00 грн., яка була залишена без відповіді та задоволення.
Дослідивши матеріали справи, колегія суддів встановила наступне.
Справедливість, добросовісність, розумність належать до загальних засад цивільного законодавства, передбачених статтею 3 ЦК України, які обмежують свободу договору, встановлюючи певну межу поведінки учасників цивільно-правових відносин. Ці загальні засади втілюються в конкретних нормах права та умовах договорів, регулюючи конкретні ситуації таким чином, коли кожен з учасників відносин зобов`язаний сумлінно здійснювати свої цивільні права та виконувати цивільні обов`язки, захищати власні права та інтереси, а також дбати про права та інтереси інших учасників, передбачати можливість завдання своїми діями (бездіяльністю) шкоди правам та інтересам інших осіб, закріпляти можливість адекватного захисту порушеного цивільного права або інтересу.
Відповідно до статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Крім того, положення умов договору мають відповідати засадам цивільного законодавства, зокрема, зазначеним у статті 3 ЦК України.
Разом з тим за частиною третьою статті 509 ЦК України зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості, а частиною першою статті 627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Приписами частин другої та третьої статті 6 та статті 627 ЦК України встановлено, що сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами. Сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Особам надається право вибору: використати вже існуючі диспозитивні норми законодавства для регламентації своїх відносин або встановити для себе правила поведінки на свій розсуд. Відтак цивільний (господарський) договір як домовленість двох або більше сторін, що спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, виявляє автономію волі сторін щодо врегулювання їхніх правовідносин на власний розсуд (у межах, встановлених законом), тобто є актом встановлення обов`язкових правил для сторін договору, регулятором їх відносин.
Приписи частин другої та третьої статті 6 та статті 627 ЦК України визначають співвідношення між актами цивільного законодавства і договором. Допустимість конкуренції між актами цивільного законодавства і договором випливає з того, що вказані норми передбачають ситуації, коли сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства та врегулювати свої відносини на власний розсуд, і коли вони не вправі цього робити.
Свобода договору, як одна з принципових засад цивільного законодавства, є межею законодавчого втручання у приватні відносини сторін. Водночас сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд, крім випадків, коли такий відступ неможливий в силу прямої вказівки акта законодавства, а також якщо відносини сторін регулюються імперативними нормами.
Відповідно сторони не можуть врегулювати свої відносини (визначити взаємні права та обов`язки) у спосіб, який суперечить існуючому публічному порядку, порушує положення Конституції України, не відповідає загальним засадам цивільного законодавства, передбаченим статтею 3 ЦК України, які обмежують свободу договору (справедливість, добросовісність, розумність). Домовленість сторін договору про врегулювання своїх відносин всупереч існуючим у законодавстві обмеженням не спричиняє встановлення відповідного права та/або обов`язку, як і його зміни та припинення.
За змістом положень статей 626, 627, 628 ЦК договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Щодо обрання варіанту реалізації розсуду суду у контексті застосування його у системному зв`язку з нормами законодавчих актів, а саме статей 3, 549, 628, 629 ЦК України та статті 61 Конституції України слід керуватися визначеним частиною першою статті 2 ГПК України завданням господарського судочинства, яким є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. Відтак реалізація повноважень із суддівського розсуду має спрямовуватися на вибір оптимального варіанту розв`язання спірного правового питання, пошук необхідної правової норми, її розуміння та інтерпретацію, справедливе вирішення спору відповідно до встановлених судами обставин кожної конкретної справи.
За змістом частини першої та другої статті 217 ГК України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором. Застосування господарських санкцій повинно гарантувати захист прав і законних інтересів громадян, організацій та держави, в тому числі відшкодування збитків учасникам господарських відносин, завданих внаслідок правопорушення, та забезпечувати правопорядок у сфері господарювання.
Положеннями статті 218 ГК України визначено, що підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання, а саме невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності.
Відповідно до частини першої статті 230 ГК України учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня).
Згідно із частиною четвертою статті 231 ГК України розмір штрафних санкцій встановлюється законом, а в разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в передбаченому договором розмірі. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або в певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).
Статтею 193 ГК України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.
Дослідивши зміст прав та обов`язки сторін у цій справі, колегія суддів зазначає, що договір №ЦЗВ-01-02221-01 від 27.07.2021 року за правовою природою є господарським договором поставки.
Відповідно до ч. 1 ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. 
До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України).
Статтею 663 Цивільного кодексу України визначено, що продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень ст. 530 цього Кодексу.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 664 ЦК України обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар.
Наслідком прострочення виконання зобов`язання є відповідальність боржника перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов`язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків.
Отже, як вже було вище встановлено позивач направив на поштову адресу відповідача рознарядку № ЦЗВ-20/3873 від 20.10.2021 року з вимогою поставити продукцію на суму 48    300 000,00 грн. у кількості та з технічними характеристиками, визначеними у цій рознарядці. (а.с. 17-18).
Пунктом 5.2. договору, зокрема визначено, що кожна партія продукції постачається протягом 30-ти календарних днів з дати письмової рознарядки замовника, якщо інше не вказано у рознарядці.
Втім, на думку позивача відповідач обумовлену сторонами продукцію у визначений договором строк (до 19.11.2021 року) не поставив, у зв`язку з чим 26.11.2021 року позивач направив постачальнику вимогу про належне виконання договору та сплату штрафу в сумі 7 245 000,00 грн. на підставі п. 10.1. договору.
В той же час, відповідач зазначає з чим погодився й суд першої інстанції, що до направлення рознарядки - 18.10.2021 року відповідач повідомив заявника про настання обставин непереборної сили, викликаних поширенням випадків захворювань на гостру респіраторну хворобу "Covid-19".
Тобто, на думку відповідача, він скористався наданим йому правом розділом 8 договору, а саме повідомив позивача в строки визначені договором про настання форс-мажорних обставин, у зв`язку з чим позивач позбавлений права нараховувати штрафні санкції.
Згідно з частиною 1 статті 530 ЦК якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). При цьому положення частини 7 статті 193 ГК і статті 525 ЦК встановлюють загальне правило щодо заборони односторонньої відмови від зобов`язання або односторонньої зміни його умов, що кореспондується із вимогами статті 629 ЦК щодо обов`язковості договору для виконання сторонами.
Відповідно до положень статті 202 ГК і статті 599 ЦК зобов`язання припиняються виконанням, проведеним належним чином.
Разом з тим відповідно до статті 614 ЦК особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання (частина 1). Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання (частина 2).
У статті 617 ЦК визначено, що особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов`язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов`язання, відсутність у боржника необхідних коштів.
За змістом частини 2 статті 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо.
Форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) засвідчують Торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності за собівартістю. Сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) для суб`єктів малого підприємництва видається безкоштовно (частина 1 статті 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні»).
Як вже було зазначено вище, пунктом 8.1 договору поставки передбачено, що сторони погодили, що вони звільняються від відповідальності за часткове або повне невиконання зобов`язань за цим договором, якщо воно стало наслідком обставин непереборної сили (форс-мажор), а саме: а) повінь, землетрус, шторм, осідання ґрунту, цунамі, інші стихійні лиха природи, епідемії; б) пожежі, вибухи, вихід із ладу чи пошкодження машин та устаткування; в) страйки, саботаж, локаут та інші непередбачувані зупинки на виробництві, г) оголошена або неоголошена війна, інші військові дії, революція, масові заворушення, страйки, піратство; г) законні або незаконні дії органів державної влади або управління та їх структурних підрозділів, які перешкоджають виконанню договору (наприклад, ембарго на експорт/імпорт; тощо); інші обставини, які не залежать від сторін, якщо ці обставини безпосередньо вплинули на виконання цього договору.
У такому випадку строк виконання зобов`язань за договором змінюється за взаємною згодою сторін, про що сторони укладають додаткову угоду (п. 8.2. договору).
Відповідно до пункту 8.3 договору у разі виникнення форс-мажорних обставин сторони протягом 5 календарних днів письмово сповіщають одна одну про наявність вказаних обставин з подальшим наданням підтверджуючих документів у строк до 30 (тридцяти) робочих днів. Якщо сторони без поважних причин не сповістили у зазначений строк про виникнення і наявність форс-мажорних обставин, то вони у подальшому не мають права вимагати зміни строків виконання договору.
Достатнім доказом дії форс-мажорних обставин є документ, виданий компетентним органом (п. 8.4 договору).
Отже, з матеріалів справи вбачається, що виробником продукції за спірним договором є ТОВ «СВП «КВАЗАР». (п. 1.3. договору).
Відтак, відповідач для здійснення поставки продукції за спірним договором повинен замовити таку продукцію лише у ТОВ «СВП «КВАЗАР».
Втім, як було вище зазначено, договір поставки № 11/11/С від 29.03.2021 року укладений між відповідачем та ТОВ "СВП "Квазар" (продавець/виробник), предметом якого є поставка продукції (вал колінчастий) у кількості 21 одиниці, що підтверджується специфікацією № 1 до договору. (а.с. 84-86).
В той же час, з матеріалів справи слідує, що відповідач 18.10.2021 року отримав від виробника продукції за спірним договором (ТОВ «СВП «КВАЗАР») лист №05-14/ВЛ в якому було зазначено про настання обставин непереборної сили, викликаних поширенням захворювань на гостру респіраторну хворобу «COVID19», спричинену коронавірусом «SARS - CoV-2». Також у даному листі виробник повідомив про неможливість належного виконання зобов`язань з виготовлення валів колінчатих (2-9ДГ. 8СБ-1 KV) за договором поставки від 29.03.2021 року №11/11/С. (а.с. 82-83).
Окрім того, в матеріалах справи наявні розпорядження, накази та акти ТОВ «СВП «КВАЗАР», якими підприємство зупинило виробництво продукції на виробничих потужностях та направило бригади на самоізоляцію, а саме Розпорядження №15-ц від 18.10.2021 року (а.с. 88), Наказ № 19-Ц від 01.11.2021 року (а.с. 95), акт № 1 від 01.11.2021 року (а.с. 96) та Наказ №21-ц від 22.11.2021 року (а.с. 97).
Відповідач, отримавши повідомлення від ТОВ «СВП «КВАЗАР» №05-14/ВЛ, в той же день, листом №5259 повідомив позивача про настання обставин непереборної сили, викликаних поширенням випадків захворювань на гостру респіраторну хворобу "Covid-19". У цьому ж листі відповідач просив позивача утриматись від дій, що можуть негативно вплинути на права та обов`язки сторін. Вказаний лист 18.10.2021 року був направлений позивачу на його електронну пошту 40081347@mail.gov.ua, а 19.10.2021 року - вкладено у скриньку для листування позивача, розміщену у приміщенні філії "ЦЗВ" АТ "Укрзалізниця". (а.с. 89-90). Відповідно до вхідного штампу АТ «Укрзалізниця» вказаний лист отримано 19.10.2021 року. (а.с. 154).
Колегія суддів повторно зазначає, що відповідно до пункту 8.3 договору у разі виникнення форс-мажорних обставин сторони протягом 5 календарних днів письмово сповіщають одна одну про наявність вказаних обставин з подальшим наданням підтверджуючих документів у строк до 30 (тридцяти) робочих днів. Якщо сторони без поважних причин не сповістили у зазначений строк про виникнення і наявність форс-мажорних обставин, то вони у подальшому не мають права вимагати зміни строків виконання договору.
Тобто, умовами спірного договору сторони передбачили 5-ти денний строк, саме для сповіщення один одного про виникнення форс-мажорних обставин, що й було виконано відповідачем у визначені договором строки.
В свою чергу, договором також й передбачено строк для надання  підтверджуючих виникнення форс-мажорних обставин документів у строк до 30 (тридцяти) робочих днів.
З матеріалів справи вбачається, що відповідачем надано позивачу сертифікат Київської обласної (регіональної) ТПП № 07/03.23 від 27.01.2022 року про настання з 18.10.2021 року форс-мажорних обставин під час виконання договору поставки № ЦЗВ-01-02221-01 від 27.07.2021 року (поставки 21 одиниці валу колінчатого до 19.11.2021 року), а саме - карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби Covid-19, спричиненої корона вірусом 28.01.2022 року, що вбачається із доказів відправлення листа №5301 від 28.01.2022 року (а.с. 107-108).
Отже, дійсно відповідачем було надано підтверджуючі виникнення форс-мажорних обставин документи у строк більший ніж до 30 (тридцяти) робочих днів, як то передбачено договором, в той же час, умовами договору не передбачено наслідків порушення даного строку.
В свою чергу, пунктом 8.3. договору зокрема визначено, що якщо сторони без поважних причин не сповістили у зазначений строк про виникнення і наявність форс-мажорних обставин, то вони у подальшому не мають права вимагати зміни строків виконання договору.
Тобто, наслідки у вигляді відсутності права у подальшому посилатися на форс-мажорні обставини відповідно до умов договору виникають лише після пропуску 5-ти денного строку, який визначено для сповіщення один одного про виникнення форс-мажорних обставин, а не в разі порушення строку для надання підтверджуючих виникнення форс-мажорних обставин документів, як то помилково вважає скаржник.
З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідач виконав умови пунктів 8.1, 8.3 договору в частині своєчасного повідомлення позивача про настання форс-мажорних обставин та подальшого надання відповідного сертифікату Торгово-промислової палати.
Відтак, за умовами вказаних пунктів відповідач звільняється від відповідальності за невиконання зобов`язань за цим договором (непоставки продукції у визначений договором строк) у разі настання форс-мажорних обставин.
Також, слід звернути увагу, що потрібно розрізняти вчасне повідомлення сторони про виникнення форс-мажорних обставин (яке сторона має зробити у передбачений договором строк) від звернення до ТПП за отриманням сертифікату, яке є можливим лише після порушення виконання зобов`язання. Через це сертифікат ТПП може бути отриманий значно пізніше за дату, коли сторона з`ясувала неможливість виконання договору через вплив форс-мажорних обставин.
Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 31.08.2022 року у справі №910/15264/21.
В той же час, колегія суддів звертає увагу, що порушення строку надання підтверджуючих виникнення форс-мажорних обставин документів виникло не з вини відповідача, оскільки з матеріалів справи вбачається, що відповідач вчиняв всі залежні від нього дії для отримання сертифікату ТПП.
Колегія суддів звертає увагу, що саме настання форс - мажорних обставин у виробника стало першоджерелом негативних наслідків, які призвели до неможливості відвантажити товар позивачу. Відтак без документу, що засвідчує форс - мажорні обставини у виробника, відповідач не міг підтвердити та довести перед компетентним органом дійсність обставин непереборної сили, що вплинули на зобов`язання ТОВ «КМГ ТРЕЙД».
В той же час, в матеріалах справи міститься копія листа від 20.11.2021 року №5273 яким відповідач просив ТОВ «СВП «КВАЗАР», як найшвидше надати копію сертифікату, яким засвідчується настання форс - мажорних обставин. (а.с. 93).
Згідно листа від 01.12.2021 року №05-16/ВЛ виробник ще не розпочав процедуру отримання документу, що підтверджує настання обставин непереборної сили утім зобов`язувався надати такий документ, як тільки він буде отриманий. (а.с. 94).
В подальшому, 24.01.2022 року виробнику було видано сертифікат №3200-22-0029 про форс - мажорні обставини та того ж дня відповідач звернуся до Київської обласної (регіональної торгово - промислової палати з заявою від 24.01.2022 року №02221 про засвідчення обставин непереборної сили, яка була отримана та зареєстрована 25.01.2022 року за вх. №18/03.23, що вбачається з титульної сторінки сертифікату №3200-22-0038. (а.с. 109).
Отже, колегія суддів вважає, що дії відповідача не містять ознак зволікання, оскільки з матеріалів справи навпаки вбачається, що відповідач діяв максимально оперативно, з урахуванням обставин, що мали місце.
Відтак, з викладеного вище вбачається поважність причин пропуску 30 - ти денного строку, оскільки затримка виникла не через дії чи бездіяльністю відповідача, а у зв`язку з тривалим часом підготовки документів зі сторони саме виробника, а саме дана обставина стала першопричиною та перебуває в причинно-наслідковому зв`язку з виникненням форс-мажорних обставин у ТОВ «КМГ ТРЕЙД».
Між тим, у відповідності до положень частин третьої, четвертої статті 13 ЦК України не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.
Втім матеріали справи не містять доказів того, що позивачем понесено збитки, внаслідок невиконання відповідачем своїх зобов`язань за укладеним між сторонами договором у зв`язку з існуванням форс-мажорних обставин.
Господарські санкції, що встановлюються відповідно до договору чи закону за неналежне виконання зобов`язання, спрямовані передусім на компенсацію кредитору майнових втрат, яких він зазнає внаслідок несвоєчасного здійснення з ним розрахунку з боку боржника. Такі санкції не можуть розглядатися кредитором як спосіб отримання доходів, що є більш вигідним порівняно з надходженнями від належно виконаних господарських зобов`язань.
Колегія суддів також звертає увагу, що справедливість, добросовісність, розумність належать до загальних засад цивільного законодавства, передбачених статтею 3 ЦК України, які обмежують свободу договору, встановлюючи певну межу поведінки учасників цивільно-правових відносин. Ці загальні засади втілюються в конкретних нормах права та умовах договорів, регулюючи конкретні ситуації таким чином, коли кожен з учасників відносин зобов`язаний сумлінно здійснювати свої цивільні права та виконувати цивільні обов`язки, захищати власні права та інтереси, а також дбати про права та інтереси інших учасників, передбачати можливість завдання своїми діями (бездіяльністю) шкоди правам та інтересам інших осіб, закріпляти можливість адекватного захисту порушеного цивільного права або інтересу. (постанова Великої Палати Верховного Суду від 01.06.2021 року у справі №910/12876/19).
Відтак, місцевий господарський суд в своєму рішенні обґрунтовано встановив, що AT "Укрзалізниця", одержавши 19.10.2021 року повідомлення про настання форс-мажорних обставин не дотрималась стандарту добросовісності надіславши 20.10.2021 року рознарядку на поставку товару, усвідомлюючи, що така заявка не може бути виконана у зв`язку з існуванням форс-мажорних обставин.
Недодержання принципу добросовісності перетворюється на винну поведінку, оскільки протиправне порушення суб`єктивних цивільних прав особи є прямим наслідком дій зобов`язаної особи, яка, зважаючи на конкретні обставини, могла усвідомлювати характер своїх дій як таких, що можуть завдати шкоди.
Щодо доводів відповідача про те, що в. о. директора філії Логунов О. М. не мав права підписувати рознарядку на поставку товару, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до п. 5.2 договору рознарядка зі сторони замовника підписується щонайменше двома уповноваженими особами: керівником (особа, що виконує його обов`язки) філії AT "Укрзалізниця"; заступником керівника (особа, що виконує його обов`язки) філії "ЦЗВ" AT "Укрзалізниця".
Рознарядка філії "ЦЗВ" AT "Укрзалізниця" № ЦЗВ-20/3873 від 20.10.2021 року була підписана в. о. директора філії Логуновим О. М. та заступником директора філії Якимовським О. Л. (а.с. 17-18).
В матеріалах справи наявне Положення про філію "ЦЗВ" AT "Укрзалізниця", затверджене рішенням правління AT "Укрзалізниця" від 20.03.2020 року. (далі - Положення, а.с. 167-175).
Відповідно до п. 5.1 Положення, керівництво філією здійснюється директором філії "ЦЗВ". Директор філії може мати заступників, які призначаються та звільянються з посади в установленому порядку. На час тимчасової відсутності директора філії "ЦЗВ" виконання його обов`язків покладається на особу, яка визначається наказом AT "Укрзалізниця" в установленому порядку. Заступники директора філії діють на підставі трудового договору, посадової інструкції, цього Положення та наказу про розподіл обов`язків між директором, заступниками директора та головним бухгалтером філії, який погоджується директором з питань закупівель, директором з управління персоналом та соціальної політики АТ "Укрзалізниця" та затверджується директором філії.
Згідно з п. 5.2 Положення заступники директора філії діють на підставі довіреності, виданої товариством у встановленому порядку. Директор філії діє на підставі довіреності, виданої товариством у порядку, передбаченому статутом товариства та цим Положенням. У довіреності визначаються межі та обсяг повноважень директора філії на виконання дій від імені АТ "Укрзалізниця" (п. 5.3 договору).
Місцевим господарським судом встановлено, що наказом AT "Укрзалізниця" № 383/ос від 19.08.2021 року на першого заступника директора філії Логунова О. С. з 20.08.2021 року було покладено виконання обов`язків директора філії, а 25.08.2021 року - наказом AT "Укрзалізниця" № 389/ос заступником директора філії призначено Якимовського О. Л. (а.с. 181-182).
Крім того з матеріалів справи вбачається, що 20.08.2021 року та 26.08.2021 року AT "Укрзалізниця" видало довіреності № Ц/6- 55/184-21 та № Ц/6-55/186-21 на в. о. директора філії - Логунова О. М. та заступника директора філії - Якимовського О. Л., відповідно до яких указаним особам надано право здійснювати поточне керівництво та управління філією, її структурними підрозділами; діяти від імені AT "Укрзалізниця" та представляти її інтереси, в тому числі філії, її структурних підрозділів, у всіх підприємствах, установах, організаціях незалежно від форми власності, у тому числі з правом підписання та подання фінансових, податкових, статистичних та іншіх документів. (а.с. 183-186).
З огляду на викладене, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку, що рознарядка № ЦЗВ-20/3873 від 20.10.2021 року була підписана в. о. директора філії Логуновим О. М. та заступником директора філії - Якимовським О. Л. у межах своїх повноважень, але вже на час надходження повідомлення відповідача про настання форс-мажорних обставин.
Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду стосовно встановлених обставин і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.
З огляду на вищевикладене колегія суддів дійшла висновку, що місцевий господарський суд виконавши всі вимоги процесуального закону і всебічно перевіривши обставини, вирішив спір у відповідності з нормами матеріального права, в рішенні господарського суду міста Києва повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами дослідженими в судовому засіданні.
Отже, вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд першої інстанції повно та всебічно дослідив обставини справи, дав їм належну правову оцінку, дійшов правильних висновків щодо прав та обов`язків сторін, які ґрунтуються на належних та допустимих доказах. 
Інших належних доказів на підтвердження своїх доводів та заперечень викладених в поданій апеляційній скарзі, скаржником не було надано суду апеляційної інстанції.
Колегія суддів також зазначає, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод. (рішення Суду у справі Трофимчук проти України, no. 4241/03, від 28.10.2010).
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня    2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.
У справі, що розглядається, колегія суддів доходить висновку, що судом першої інстанції було надано позивачу вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а доводи, викладені в апеляційній скарзі не спростовують обґрунтованих та правомірних висновків місцевого господарського суду.
Відповідно до ст. 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи вищезазначене, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що рішення господарського суду першої інстанції відповідає чинному законодавству та матеріалам справи, підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не вбачається. 
Згідно із ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на заявника. 
Керуючись ст.ст. 74, 129, 269, 275, 276, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1.     Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Українська залізниця"  в особі філії "Центр забезпечення виробництва" на рішення Господарського суду міста Києва від 01.11.2022 року у справі №910/608/22 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 01.11.2022 року у справі № 910/608/22 залишити без змін.

3. Повернути до Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/608/22.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.
Постанова апеляційної інстанції може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та в строк передбаченими ст.ст. 287-289 ГПК України.

Повний текст постанови складено 02.02.2023 року.

Головуючий суддя                                                            О.В. Агрикова 

Судді                                                                                А.О. Мальченко

                                                                                М.Г. Чорногуз