КИЇВСЬКИЙ  АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
03110, м. Київ, вул. Солом`янська, 2-а, e-mail: inbox@kia.court.gov.ua

 

Єдиний унікальний номер справи № 754/430/20                                                  Головуючий у суді першої інстанції - Зотько Т.А.
Номер провадження № 22-ц/824/3688/2023                                               Доповідач в суді апеляційної інстанції - Яворський М.А.
 
ПОСТАНОВА
   ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
29 березня 2023 року                                                                                            м. Київ
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
Головуючого судді:          Яворського М.А.,
суддів:                               Кашперської Т.Ц., Фінагеєва В.О.,
за участю секретаря  - Владімірової О.К.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 на ухвалу Деснянського районного суду міста Києва від 28 листопада 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, що не заявляють самостійних вимог, щодо предмету спору: приватний нотаріус Ялтинського міського нотаріального округу Автономної республіки Крим Крайнюк Юлія Віталіївна, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Мамай Ірина Володимирівна, про визнання заповіту недійсним,-
ВСТАНОВИВ:
У січні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 про визнання заповіту недійсним, відповідно до якого просив визнати недійсним заповіт, складений 07 березня 2011 року від імені ОСОБА_3 та посвідчений приватним нотаріусом Ялтинського міського нотаріального округу Автономної Республіки Крим Крайнюк Ю.В.
Свої вимоги позивач мотивував тим, що він є сином померлого ОСОБА_3 , після якого залишилось спадкове майно та 14 березня 2016 року він звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округуМамай І.В. із заявою про прийняття спадщини.  
Проте, в подальшому після відкриття спадкової справи позивач дізнався про наявність складеного його померлим батьком заповіту, який позивач вважає недійсним, а тому був вимушений звернутись до суду із даним позовом.
Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 28 листопада 2022 року позовну заяву ОСОБА_1 було залишено без розгляду.
Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій вказує, що він інформував суд про причини своєї неявки та подавав клопотання, які могли бути розглянуті без його участі. 
Вказує, що після вторгнення рф на територію України був змушений виїхати за межі міста Києва, проте цікавився ходом розгляду своєї справи та неодноразово звертався до суду із заявами про надання інформації про її рух, а також про те, чи не надходила від експертної установи інформація про дату та час проведення призначеної судом експертизи, її вартість та банківські реквізити, за якими вона може бути оплачена.
Апелянт вважає, що за умови надання йому інформації за його заявами, він сплатив би експертизу, а у суду була б можливість вирішити справу по суті.
Враховуючи викладене, апелянт ОСОБА_1 просить апеляційний суд скасувати оскаржувану ухвалу та направити справу до суду першої інстанції для продовження судового розгляду.
Відзив на апеляційну скаргу на адресу апеляційного суду не надходив.
Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Залишаючи позовну заяву ОСОБА_1 без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що позивач,  будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи шляхом направлення смс повідомлення та листа - сповіщення, не з`явився в  судові засідання, які були призначені на 11 жовтня 2022 року та на 28 листопада 2022 року. Таким чином, керуючись положеннями пункту 3 частини 1 статті 257 ЦПК України суд першої інстанції залишив подану позовну заяву ОСОБА_1  без розгляду.
Апеляційний суд не може погодитись із вказаним висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.
Згідно ч.ч.1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.  Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Зазначеним вимогам закону ухвала суду першої інстанції не відповідає з наступних підстав.
Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (частина 1 статті 4 ЦПК України).
Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч.4 ст.12 ЦПК України).
Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ч.3 ст.13 ЦПК України).
Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, у тому числі, у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи.
Дотримання принципу справедливості судового розгляду є надзвичайно важливим під час розгляду судових справ, оскільки його реалізація слугує гарантією того, що сторона, незалежно від рівня її фахової підготовки та розуміння певних вимог цивільного судочинства, матиме можливість забезпечити захист своїх інтересів.
За змістом частини першої, другої статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав:
1) неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання;
2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними;
3) виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, крім випадків, коли відповідно до цього Кодексу судове засідання може відбутися без участі такої особи;
4) необхідність витребування нових доказів, у випадку коли учасник справи обґрунтував неможливість заявлення відповідного клопотання в межах підготовчого провадження;
5) якщо суд визнає потрібним, щоб сторона, яка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, дала особисті пояснення. Викликати позивача або відповідача для особистих пояснень можна і тоді, коли в справі беруть участь їх представники.
Згідно з частинами першою та другою статті 211 ЦПК України розгляд справи відбувається в судовому засіданні. Про місце, дату і час судового засідання суд повідомляє учасників справи.
Відповідно до положень ч.5 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.
За змістом пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.
Суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Судові повідомлення здійснюються судовими повістками-повідомленнями. Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення - завчасно (частини друга, четверта та п`ята статті 128 ЦПК України).
Відповідно до частини шостої статті 128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. Стороні чи її представникові за їхньою згодою можуть бути видані судові повістки для вручення відповідним учасникам судового процесу. Судова повістка може бути вручена безпосередньо в суді, а у разі відкладення розгляду справи про дату, час і місце наступного засідання може бути повідомлено під розписку.
Днем вручення судової повістки є: 1) день вручення судової повістки під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення судової повістки на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси (частина восьма статті 128 ЦПК України).
Згідно з частиною першою статті 130 ЦПК України у випадку відсутності в адресата офіційної електронної адреси судові повістки, адресовані фізичним особам, вручаються їм під розписку, а юридичним особам - відповідній службовій особі, яка розписується про одержання повістки.
Так, з матеріалів справи вбачається, що в січні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 про визнання заповіту недійсним, відповідно до якого просив визнати недійсним заповіт, складений 07 березня 2011 року від імені ОСОБА_3 та посвідчений приватним нотаріусом Ялтинського міського нотаріального округу Автономної Республіки Крим Крайнюк Ю.В. (а.с.1-14, т.1).
Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 20 січня 2020 року відкрито провадження у справі й вирішено проводити розгляд справи за правилами загального позовного провадження (а.с.17-19, т.1).
Протокольною ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 11 лютого 2021 року було закрито підготовчий розгляд справи та призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження на 25 березня 2021 року (а.с.205-206, т.1).
Відповідно до протоколу судового засідання від 11 лютого 2021 року позивач по справі ОСОБА_1 був присутнім в судовому засіданні й належним чином повідомлений про наступну дату судового засідання, що також підтверджується відповідною розпискою, наявною в матеріалах справи (а.с.207, т.1).
23 березня 2021 року від ОСОБА_1 на адресу районного суду надійшла заява про проведення судового засідання, яке призначено на 25 березня 2021 року без його особистої участі (а.с.211-212а, т.1).
Відповідно до довідки секретаря судового засідання від 25 березня 2021 року учасники справи в судове засідання не з`явились (а.с.228, т.1).
Відповідно до протоколу судового засідання від 27 травня 2021 року ОСОБА_1 був присутнім в даному судовому засіданні. Розгляд справи було відкладено на 10 червня 2021 року й позивач по справі належним чином повідомлений про вказану дату наступного судового засідання (а.с.231-233, т.1).
09 червня 2021 року від ОСОБА_1 на адресу районного суду надійшла заява про проведення судового засідання, яке призначено на 10 червня 2021 року без його особистої участі (а.с.234-235, т.1).
Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 10 червня 2021 року витребувано докази та оголошено перерву у судовому засіданні до 03 серпня 2021 року (а.с.241-243, т.1).
Однак, конверт, адресований ОСОБА_1 , щодо призначеного судового засідання на 03 серпня 2021 року повернувся на адресу районного суду із відміткою «за закінченням встановленого строку зберігання» (а.с.3, т.2).
02 серпня 2021 року від ОСОБА_1 на адресу районного суду надійшла заява про відкладення судового засідання, яке призначено на 03 серпня 2021 року (а.с.10-13, т.2).
Відповідно до протоколу судового засідання від 03 серпня 2021 року по справі було оголошено перерву до 10 листопада 2021 року (а.с.14-15, т.2).
Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення ОСОБА_1 отримав судову повістку про виклик на судове засідання, яке призначено на 10 листопада 2021 року (а.с.21, т.2).
04 листопада 2021 року від ОСОБА_1 на адресу районного суду надійшла заява про проведення судового засідання, яке призначено на 10 листопада 2021 року без його особистої участі (а.с.32, т.2).
Відповідно до протоколу судового засідання від 10 листопада 2021 року розгляд справи було відкладено на 22 грудня 2021 року (а.с.39, т.2).
20 грудня 2021 року від ОСОБА_1 на адресу районного суду надійшла заява про проведення судового засідання, яке призначено на 22 грудня 2021 року без його особистої участі (а.с.57-58, т.2).
Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 22 грудня 2021 року по справі було призначено судову почеркознавчу експертизу (а.с.64-66, т.2).
Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 24 травня 2022 року було поновлено провадження по справі та призначено справу до судового розгляду на 21 червня 2022 року (а.с.82-83, т.2).
Зазначену ухвалу районного суду від 24 травня 2022 року було надіслано районним судом 01 липня 2022 року на електронну адресу одержувача ІНФОРМАЦІЯ_1(а.с.87, т.2).
Відповідно до довідки секретаря судового засідання від 21 червня 2022 року учасники справи в суде засідання не з`явились, розгляд справи відкладено на 01 серпня 2022 року (а.с.87а, т.2).
Суд першої інстанції повідомив позивача по справі ОСОБА_1 про судове засідання, яке призначено на 01 серпня 2022 року за допомогою направлення  SMS повідомлення на номер телефону НОМЕР_1 , що підтверджується відповідно довідкою про доставку SMS(а.с.88 зворотній бік, т.2).
27 червня 2022 року на адресу районного суду надійшла заява від ОСОБА_1 про надання інформації, де вказано, що він отримав смс-повідомлення про призначене судове засідання на 21 червня 2022 року й просить вказане засідання відкласти, а відповідь на даний лист направити на його електронну адресу -           АДРЕСА_1 (а.с.90, т.2).
29 липня 2022 року на адресу районного суду надійшла заява від ОСОБА_1 про надання інформації, де вказано, що він отримав смс-повідомлення про призначене судове засідання на 01 серпня 2022 року й просить вказане засідання відкласти, а відповідь на даний лист направити на його електронну адресу -           АДРЕСА_1 (а.с.95, т.2).
Відповідно до довідки секретаря судового засідання від 01 серпня 2022 року учасники справи в суде засідання не з`явились, розгляд справи відкладено на 01 вересня 2022 року (а.с.96, т.2).
30 серпня 2022 року на адресу районного суду надійшла заява від ОСОБА_1 про надання інформації, де вказано, що він отримав смс-повідомлення про призначене судове засідання на 01 вересня 2022 року й просить вказане засідання відкласти, а відповідь на даний лист направити на його електронну адресу -           АДРЕСА_1 (а.с.104, т.2).
Відповідно до довідки секретаря судового засідання від 01 вересня 2022 року учасники справи в суде засідання не з`явились, розгляд справи відкладено на 11 жовтня 2022 року (а.с.105, т.2).
Суд першої інстанції повідомив позивача ОСОБА_1 про наступну дату судового засідання 11 жовтня 2022 року шляхом направлення листа від 07 вересня 2022 року за допомогою електронних засобів зв`язку на електронну адресу позивача - ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.106-107, т.2).
Суд першої інстанції також повідомив позивача по справі ОСОБА_1 про судове засідання, яке призначено на 11 жовтня 2022 року за допомогою направлення  SMS повідомлення на номер телефону НОМЕР_1 , що підтверджується відповідно довідкою про доставку SMS(а.с.108 зворотній бік, т.2).
11 жовтня 2022 року на адресу районного суду надійшла заява від ОСОБА_1 про надання інформації, де вказано, що він дізнався про призначене судове засідання на 11 жовтня 2022 року з сайту районного суду й просить його відкласти, а відповідь на даний лист направити на його електронну адресу -            АДРЕСА_1 (а.с.113, т.2).
Відповідно до довідки секретаря судового засідання від 11 жовтня 2022 року учасники справи в суде засідання не з`явились, розгляд справи відкладено на 28 листопада 2022 року (а.с.114, т.2).
Суд першої інстанції повідомив позивача ОСОБА_1 про наступну дату судового засідання 28 листопада 2022 року шляхом направлення листа від 14 жовтня 2022 року засобами поштового зв`язку, проте конверт повернувся без вручення із відміткою «за закінченням терміну зберігання» (а.с.115, 118-119, т.2).
28 листопада 2022 року на адресу районного суду надійшла заява від ОСОБА_1 про надання інформації, де вказано, що він дізнався про призначене судове засідання на 28 листопада 2022 року з сайту районного суду й просить його відкласти, а відповідь на даний лист направити на його електронну адресу -            АДРЕСА_1 (а.с.120, т.2).
Відповідно до довідки секретаря судового засідання від 28 листопада 2022 року учасники справи в суде засідання не з`явились, по справі постановлено ухвалу (а.с.121, т.2).
Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 28 листопада 2022 року позовну заяву ОСОБА_1 було залишено без розгляду (а.с.122-125, т.2).
  Постановляючи оскаржувану ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду суд першої інстанції виходив із того, що належним чином повідомлений позивач по справі не з`явився на судові засідання, які були призначенні на 11 жовтня 2022 року та на 28 листопада 2022 року.
Разом з тим, в оскаржуваній ухвалі вказано, що позивача по справі було належним чином повідомлено про вказані вище засідання, проте із таким висновком суду першої інстанції погодитись не можна, оскільки матеріали справи містять конверт, адресований ОСОБА_1 із судовою повісткою про виклик на 28 листопада 2022 року, який повернувся на адресу районного суду без вручення із відміткою «за закінченням терміну зберігання», що не являється належним повідомлення  про  розгляд справи (а.с.118-119, т.2).
Крім того, суд першої інстанції не направив позивачу судову повістку про виклик на судове засідання, призначене на 28 листопада 2022 року засобами електронного зв`язку, як просив позивач та не врахував той факт, що позивач повідомив про те, що тимчасово виїхав за межі Києва, а тому не міг отримати судову кореспонденцію за поштовою адресою.
Щодо повідомлення ОСОБА_1 про призначені судові засідання за допомогою направлення SMS повідомлення на номер телефону НОМЕР_1 , то апеляційний суд виходить із наступного.
Довідка про доставку SMS не може вважатися доказом належного повідомлення про дату, час і місце судового засідання, оскільки згідно пункту 2 Порядку надсилання учасникам судового процесу (кримінального провадження) текстів судових повісток у вигляді SMS-повідомлень, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України від 01 червня 2013 року № 73, текст судової повістки може бути надісланий судом учаснику SMS-повідомленням лише після подання ним до суду заявки про намір отримання судової повістки в електронному вигляді за допомогою SMS-повідомлення. Така заявка оформляється безпосередньо в суді або шляхом роздрукування та заповнення учасником форми, яка розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України.
У матеріалах справи відсутня заява ОСОБА_1 про намір отримання судової повістки в електронному вигляді за допомогою SMS-повідомлення. За таких обставин не можна вважати, що суд першої інстанції належним чином повідомив ОСОБА_1 про дату, час і місце судового засідання.
Схожі правові висновки щодо повідомлення учасників справи за допомогою надсилання SMS-повідомлень містяться в постанові Верховного Суду від 31 січня 2023 року у справі №693/812/21 провадження № 61-11611св22.
З врахуванням викладеного  колегія суддів вважає,  помилковим є висновок суду першої інстанції про наявність підстав для залишення позову без розгляду з підстав повторної неявки позивача у судове засідання за відсутності належного повідомлення позивача про дату час та місце розгляду справи.
Згідно частини третьої статті 8 Конституції України звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується. 
Право на справедливий судовий розгляд також закріплено Міжнародним пактом про громадянські і політичні права та Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод (частина перша статті 6). Право на справедливий судовий розгляд охоплює і право кожного на доступ до правосуддя. У доктрині Європейського суду з прав людини та його практиці "право на суд" передбачено, зокрема, що особа повинна мати доступ до незалежного, неупередженого та компетентного суду. 
У своєму рішенні в справі "Голдер проти Сполученого Королівства", 1975 року суд відзначив: "Було б неприйнятним, на думку Суду, якби ч. 1 ст. 6 детально визначала процесуальні гарантії сторонам у судовому провадженні, не забезпечивши, насамперед, того, без чого користування такими гарантіями було б неможливим, а саме: доступу до суду. Характеристики "справедливості, публічності та оперативності судового провадження були б марними за відсутності судового провадження". Тож право на доступ до правосуддя має дуже важливе значення і без сумніву його необхідно вважати засадою.
Виходячи з наведеного, колегія суддів доходить висновку, що місцевий суд, залишаючи без розгляду позовну заяву, порушив норми процесуального права, оскільки помилково вважав неявку позивача в судові засідання, призначені  на  11 жовтня 2022 року та на 28 листопада 2022 року як повторну з огляду на те, що доказів належного повідомлення позивача про призначенні судові засідання матеріали справи не містять, а тому підстави для залишення позову без розгляду на час постановлення такої ухвали були відсутні.
Таким чином, з вищенаведених підстав колегія суддів не погоджується з постановленою ухвалою та уважає, що відповідно до вимог статті 379 ЦПК України остання підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Керуючись статтями 367, 368, 374, 379, 381-384 ЦПК України, Київський апеляційний суд , -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Ухвалу Деснянського районного суду міста Києва від 28 листопада 2022 року скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів із дня складення повного судового рішення шляхом подачі скарги безпосередньо до Верховного Суду.
Текст постанови викладено 29 березня 2023 року. 
 
Головуючий суддя :                                                                      М.А.Яворський  
          Судді:                                                                                              Т.Ц.Кашперська                                                                                                                    В.О.Фінагеєв