Ухвала
 
16 січня 2023 року
м. Київ

справа № 334/1202/20
провадження № 61-7951св22

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: 
 
Сердюка В. В. (суддя-доповідач), Мартєва С. Ю., Фаловської І. М.,              
 
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження справу за позовом  ОСОБА_1 до   ОСОБА_2 , третя особа - районна адміністрація Запорізької міської ради по Дніпровському району, про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні, визначення способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя                         від 19 листопада 2021 року в складі судді Гнатюка О. М. та постанову Запорізького апеляційного суду від 13 липня 2022 року в складі колегії суддів: Онищенка Е. А., Кухаря С. В., Бєлки В. Ю., 
ВСТАНОВИВ:
У березні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого зазначив, що з 27 серпня 2011 року по                                     16 листопада 2018 року перебував в зареєстрованому шлюбі з         ОСОБА_2 , в якому у них народився син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
 
Після розірвання шлюбу відповідачка поводиться агресивно та дуже емоційна в питаннях спільного виховання дитини, постійно наполягє на своєму виключному праві виховання дитини, аргументуючи це тільки тим, що вона мати дитини, чинить йому перешкоди у спілкуванні з сином. У зв`язку з такою поведінкою він не бачився з дитиною з середини серпня 2018 року по березень 2019 та з середини травня 2019 року по теперішній час. 
 
Заборгованості з виплати аліментів не має.
 
Враховуючи наведене, позивач просив зобов`язати відповідачку         ОСОБА_2 не чинити йому перешкоди у спілкуванні з дитиною - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та визначити йому спосіб участі у вихованні та спілкуванні з сином наступним чином:
 
- побачення з дитиною, в тому числі без участі та супроводу матері, він може забирати дитину в п`ятницю ввечері або в суботу вранці напередодні та залишатися з дитиною протягом двох вихідних днів підряд (субота, неділя) не рідше одного разу на два тижні, в тому числі з ночівлею за адресою свого проживання в місті Києві та за адресою реєстрації в місті Запоріжжя;
 
- неперервне проживання з дитиною протягом одного тижня на місяць за адресою його місця проживання та реєстрації в містах Київ та Запоріжжя.         В цей час включається побачення з дитиною на вихідних, про що зазначено в попередньому пункті;
 
- відпочинок з дитиною під час літніх канікул дитини протягом одного місяця, в тому числі з правом виїзду в межах України до курортних зон;
 
- відпочинок з дитиною під час канікул дитини (весняних та осінніх) протягом одного тижня відповідно до графіку, встановленого у навчальному закладі:
 
побачення з дитиною кожний офіційно встановлений святковий день (01 січня - Новий рік; 07 січня - Різдво Христове; 08 березня - Міжнародний жіночий день; Великдень; 01 травня - День праці; 09 травня - День Перемоги; 16 червня - Трійця: 28 червня - День Конституції  України: 24 серпня - День Незалежності України: 14 жовтня - День захисника України; 25 грудня - Різдво Христове (Католицьке) та День народження дитини - 28 лютого;
 
- визначення разом з відповідачкою навчального закладу (дошкільний, шкільний, вищий) та заклади позашкільної освіти, гуртки, секції, у яких буде навчатися/які буде відвідувати дитина;
 
- необмежене спілкування з дитиною засобами мобільного зв`язку, у соціальних мережах, месенджерах (Telegram. Facebook, Viber, Twitter, WhatsApp т.д.);
 
- враховуючи схильність відповідачки до шантажу і тактики переховування дитини, встановити місцем зустрічі з дитиною місце офіційної реєстрації дитини: АДРЕСА_1 .
 
Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 19 листопада 
2021 року, залишеним без змін постановою Запорізького апеляційного суду від 13 липня 2022 року, позов ОСОБА_1 задоволено частково.
 
Зобов`язано ОСОБА_2 не чинити перешкоди ОСОБА_1 у спілкуванні з дитиною - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
 
Визначено спосіб участі ОСОБА_1 у вихованні та спілкуванні з неповнолітнім сином - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом побачень та спілкування з дитиною: 
- кожну першу та третю суботи місяця з 14.00 год до 19.00 год; 
- кожну першу і третю неділі місяця з 10.00 год до 15.00 год (батько забирає та повертає дитину матері за адресою місця проживання дитини), з правом відвідування навчальних, спортивних, розважальних та розвиваючих закладів, з урахуванням стану здоров`я дитини, бажання дитини, режиму дня дитини, режиму дня навчального закладу який відвідує дитина;
- у святкові дні кожного року: 1 січня - Новий рік - з 10:00 до 12:00 год; 7 січня - Різдво Христове - з 10:00 до 12:00 год; Святкування Великодня - з 10:00 до 12:00 год; 1 травня - День праці - з 10:00 до 12:00 год; 9 травня - День Перемоги - з 10:00 до 12:00 год; 14 жовтня - День захисника України - з 10:00 до 12:00 год; 25 грудня - Різдво Христове (Католицьке) - з 10:00 до 12:00 год; 28 лютого - День народження дитини - з 10:00 до 14:00 год.
 
Встановлено позивачу спільний відпочинок з дитиною під час канікул дитини (весняних та осінніх) протягом перших трьох днів відповідно до графіку, встановленого у навчальному закладі, відпочинок з дитиною під час літніх канікул дитини протягом одного місяця, в тому числі з правом виїзду до місця відпочинку в межах України.
 
Зобов`язано ОСОБА_2 не обмежувати спілкування ОСОБА_1 з дитиною - ОСОБА_3 засобами мобільного зв`язку, у соціальних мережах, месенджерах (Telegram, Facebook, Viber, Twitter, WhatsApp).
 
Вирішено питання про розподіл судових витрат.
 
14 серпня 2022 року ОСОБА_1 , засобами поштового зв`язку, звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 19 листопада 2021 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 13 липня 2022 року у цій справі, в якій заявник, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить змінити оскаржувані судові рішення, встановивши порядок участі батька у вихованні сина у спосіб, визначений у позовній заяві.
 
Ухвалою Верховного Суду від 27 вересня 2022 року відкрито касаційне провадження у справі, витребувано матеріали справи та надано строк для подання відзиву на касаційну скаргу.
 
У жовтні 2022 року до Верховного Суду надійшли матеріали цивільної справи.
Статтею 388 ЦПК України передбачено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.
Згідно із пунктом 1 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.
 
Відповідно до абзацу 1 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
 
Відповідно до частини п`ятої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції призначає справу до судового розгляду за відсутності підстав, встановлених частинами третьою, четвертою цієї статті. Справа призначається до судового розгляду, якщо хоча б один суддя із складу суду дійшов такого висновку.
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду.
Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України в суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.
 
Згідно з частиною першою статті 7 ЦПК України розгляд справ у судах проводиться усно і відкрито, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
 
Зокрема, в частині тринадцятій статті 7 ЦПК України передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними в справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
 
Європейський суд з прав людини зазначив, що процедура допуску скарг до розгляду та провадження виключно з питань права, на відміну від того, що стосується питань фактів, може відповідати вимогам статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, навіть якщо скаржнику не була надана можливість бути особисто заслуханим апеляційним чи касаційним судом, за умови, якщо відкрите судове засідання проводилось у суді першої інстанції і якщо суди вищої інстанції не мали встановлювати факти справи, а лише тлумачили відповідні юридичні норми (рішення в справі «Жук проти України» від 21 жовтня 2010 року).
 
Відповідно до частини першої статті 400 ЦПК України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
 
Аналіз наведених положень закону свідчить про те, що виклик учасників справи для надання пояснень у справі вирішується Верховним Судом з урахуванням встановленої необхідності таких пояснень.
 
Оскільки колегією суддів не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, то справа розглядатиметься в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами, а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 272 ЦПК України.  
 
Згідно з частиною першою статті 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, колегія суддів інформує учасників справи про те, що зазначена інформація оприлюднюється на офіційному веб-порталі судової влади України.
 
За таких обставин розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження без проведення судового засідання.
 
З урахуванням категорії і складності справи та відповідно до частини одинадцятої статті 34 ЦПК України справа підлягає розгляду в складі п`яти суддів.
 
Керуючись статтею 401 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
справу за позовом  ОСОБА_1 до   ОСОБА_2 , третя особа - районна адміністрація Запорізької міської ради по Дніпровському району, про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні, визначення способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 19 листопада 2021 року в складі судді Гнатюка О. М. та постанову Запорізького апеляційного суду від 13 липня 2022 року в складі колегії суддів: Онищенка Е. А., Кухаря С. В., Бєлки В. Ю., призначити до судового розгляду.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.
Судді:                                                                                      В. В. Сердюк
С. Ю. Мартєв
І. М. Фаловська