ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2023 року	Львів	Справа № 303/10022/21 пров. № А/857/8771/22	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді:                                             Кухтея Р.В.
суддів :                                                            Обрізка І.М., Шевчук С.М.,
з участю секретаря судового засідання:            Кахнич Г.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу Управління муніципальної інспекції Мукачівської міської ради на рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 30 грудня 2021 року (ухвалене головуючим-суддею Кость В.В. у відкритому судовому засіданні в порядку ч.4 ст.229 КАС України в м. Мукачево) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління муніципальної інспекції Мукачівської міської ради (за участі третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору – інспектора з паркування Управління муніципальної інспекції Мукачівської міської ради Русин Владислава Івановича) про визнання протиправним та скасування рішення,

                                                    в с т а н о в и в :

16.12.2021 ОСОБА_1 звернулася в суд із адміністративним позовом до Управління муніципальної інспекції Мукачівської міської ради (далі – Управління муніципальної інспекції, відповідач) (за участі третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору – інспектора з паркування Управління муніципальної інспекції Русин В.І.), в якому просила визнати протиправною та скасувати постанову серії АГ №015128 від 16.11.2021 та закрити справу про адміністративне правопорушення.
В обґрунтування позовних вимог позивач заперечує сам факт вчинення правопорушення, належність їй на праві власності чи користування транспортного засобу, який фігурує в оспорюваній постанові, відсутність будь-яких доказів порушення нею Правил дорожнього руху України (далі – ПДР), а також вказує на те, що висновки відповідача про вчинення нею адміністративного правопорушення ґрунтуються виключно на припущеннях.
Рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 30.12.2021 позовні вимоги було задоволено повністю.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Управління муніципальної інспекції Мукачівської міської ради подало апеляційну скаргу, в якій через неправильне застосування норм матеріального та порушення норм процесуального права просить його скасувати та прийняти постанову, якою в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити повністю.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції не дав належної оцінки доказам поданим відповідачем з яких чітко можна встановити, що транспортний засіб позивача знаходиться в зоні дії знаку 3.34 «Зупинку заборонено», чим позивачка порушила п. 8.4 «в», 3.34 додатку 1 розділу 33 ПДР України. Разом з тим, апелянт зазначає, що під час складання повідомлення серії АГ №015128 та винесення спірної постанови інспектором було допущено технічну описку, а саме замість вірного державного номерного знаку НОМЕР_1 вказано НОМЕР_2 .
Позивач не скористався правом подачі відзиву на апеляційну скаргу у встановлений судом строк.
Представники сторін не з`явилися в судове засідання, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце слухання справи, клопотань не заявляли.
З урахуванням положень ч.2 ст.313 КАС України, колегія суду ухвалила проводити розгляд справи за відсутності представників сторін.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши наявні по справі матеріали та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, виходячи з наступного.
З матеріалів справи видно, що 16.11.2021 інспектором з паркування Управління муніципальної інспекції Мукачівської міської ради Русином В.І. було винесено постанову серії АГ №0 15128-пр про накладання на позивачку адміністративного стягнення у виді штрафу 340 грн за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 122 КУпАП.
Згідно оспорюваної постанови 16.11.2021 о 15:36 год в м.Мукачево на вул. Мункачі, 11, особа, яка керувала транспортним засобом Skoda Fabia, державний номерний знак НОМЕР_2 здійснила зупинку в зоні дії знаку 3.34 «Зупинку заборонено», чим порушила п. 8.4 «в», 3.34 додатку 1 розділу 33 ПДР України.
Не погоджуючись із оспорюваною постановою позивачка звернулась до суду з даним позовом.
Задовольняючи повністю адміністративний позов суд першої інстанції виходив з того, що сам по собі опис адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення, а постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не може вважатися беззаперечним доказом наявності складу порушення, оскільки така по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує процедура його фіксування. В свою чергу, суд дійшов висновку, що відповідачем не наданого жодного доказу на підтвердження вчинення позивачем згаданого адміністративного порушення.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає їх вірними та такими, що ґрунтуються на правильному застосуванні норм матеріального права та з дотриманням норм процесуального права, а також при повному, всебічному та об`єктивному з`ясуванні всіх обставин, що мають значення для справи, виходячи з наступного.
Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені   Конституцією   та законами України.
Стаття 14 Закону України «Про дорожній рух» №3353-XII від 30.06.1993 зобов`язує учасників дорожнього руху знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.
Пунктом 8.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001, встановлено, що регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.
Відповідно до пункту 8.2-1 ПДР дорожні знаки застосовуються відповідно до цих Правил і повинні відповідати вимогам національного стандарту. Дорожні знаки повинні розміщуватися таким чином, щоб їх було добре видно учасникам дорожнього руху як у світлу, так і в темну пору доби. При цьому дорожні знаки не повинні бути закриті повністю або частково від учасників дорожнього руху будь-якими перешкодами. Дорожні знаки повинні бути видимими на відстані не менш як 100 м за напрямком руху та розміщеними не вище 6 м над рівнем проїзної частини. Дорожні знаки встановлюються обабіч дороги на тому її боці, що відповідає напрямку руху.
Згідно пункту 8.4 «в» ПДР заборонні знаки запроваджують або скасовують певні обмеження в русі.
До заборонних знаків віднесено знак 3.34 «Зупинку заборонено» - забороняються зупинка і стоянка транспортних засобів, крім таксі, що здійснює посадку або висадку пасажирів (розвантаження чи завантаження вантажу).
Зупинка і стоянка транспортних засобів на дорозі повинні здійснюватися у спеціально відведених місцях чи на узбіччі. За відсутності спеціально відведених місць чи узбіччя або коли зупинка чи стоянка там неможливі, вони дозволяються біля правого краю проїзної частини (якомога правіше, щоб не перешкоджати іншим учасникам дорожнього руху). У населених пунктах зупинка і стоянка транспортних засобів дозволяються на лівому боці дороги, що має по одній смузі для руху в кожному напрямку (без трамвайних колій посередині) і не розділена розміткою 1.1, а також на лівому боці дороги з одностороннім рухом.
Пунктом 1.9 Правил дорожнього руху встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 КУпАП, відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Виходячи із змісту пункту 1 статті 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.
Частиною 3 статті 219 КУпАП встановлено, що від імені виконавчих комітетів (а у населених пунктах, де не створено виконавчих комітетів, - виконавчих органів, що виконують їх повноваження) сільських, селищних, міських рад розглядати справи про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема, частиною 3 статті 122 цього Кодексу, і накладати адміністративні стягнення мають право уповноважені виконавчим комітетом (виконавчим органом) сільської, селищної, міської ради посадові особи виконавчих органів сільської, селищної, міської ради - інспектори з паркування.
Відповідно до статті 279-1 КУпАП у разі якщо адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксовано в автоматичному режимі або якщо порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису) інспектор з паркування за даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів, а також у разі необхідності - за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань встановлює відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-2 цього Кодексу.
Якщо адміністративне правопорушення, передбачене частиною 3 статті 122 (в частині порушення правил зупинки, стоянки) цього Кодексу, зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису) інспектор з паркування зобов`язаний розмістити на лобовому склі транспортного засобу копію постанови про притягнення до адміністративної відповідальності (якщо технічні можливості дозволяють встановити відповідальну особу, зазначену у частині 1 статті 14-2 цього Кодексу, на місці вчинення правопорушення) або повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності (якщо технічні можливості не дозволяють встановити відповідальну особу, зазначену у частині 1 статті 14-2 цього Кодексу, на місці вчинення правопорушення).
Постанова про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), може виноситися без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Постанова про накладення адміністративного стягнення надсилається відповідальній особі, зазначеній у частині 1 статті 14-2 цього Кодексу, протягом трьох днів з дня її винесення рекомендованим листом з повідомленням на адресу місця реєстрації (проживання) фізичної особи (місцезнаходження юридичної особи).
Позивачка заперечує вчинення нею адміністративного правопорушення, як і заперечує факт належності їй на праві власності чи користуванні вказаного в постанові автомобіля із д.н.з. НОМЕР_2 .
В свою чергу, апелянт зазначає, що під час складання повідомлення серії АГ №015128 та винесення спірної постанови інспектором було допущено технічну описку, а саме замість вірного державного номерного знаку НОМЕР_1 вказано НОМЕР_2 .
Разом з тим, доказів того, що на момент формування повідомлення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та прийняття в подальшому спірної постанови, перевірка здійснювалась щодо транспортного засобу із д.н.з. НОМЕР_1 відповідачем не надано. Не надано також доказів, які б підтверджували факт встановлення відповідальної особи (власника транспортного засобу), вказаного у постанові серії АГ №015128 від 16.11.2021.
Колегія суддів зазначає, що притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.
В свою чергу, відповідачем не наданого жодного доказу на підтвердження вчинення ОСОБА_1 вказаного адміністративного порушення.
З огляду на наведене колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо обгрунтованості даного позову.
Отже, в обсязі встановлених у цій справі фактичних обставин, описаних вище, зважаючи на їхній зміст та юридичну природу, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про протиправність оспорюваних постанов та наявності підстав для їх скасування.
Згідно ст.316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржуване рішення ухвалене відповідно до норм матеріального та процесуального права, а висновки суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному з`ясуванні всіх обставин, що мають значення для справи, які не спростовані доводами апеляційної скарги, у зв`язку з чим відсутні підстави для її задоволення.

Керуючись ст.ст. 268, 272, 287,310,315,316,321,322,325,328,329 КАС України, суд,

                                                  п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Управління муніципальної інспекції Мукачівської міської ради залишити без задоволення, а Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 30 грудня 2021 року по справі №303/10022/21- без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та не може бути оскаржена. 
Головуючий суддя	 	Р. В. Кухтей 	
судді	 	І. М. Обрізко 	
 	 	С. М. Шевчук  	
Повне судове рішення складено 06.02.2023