Справа № 308/7199/21

ПОСТАНОВА
 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

 

22.02.2023                 м. Ужгород

       Суддя Закарпатського апеляційного суду Бисага Т.Ю., за участі представника Закарпатської митниці Зубенко І.І., розглянувши  у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу в.о. начальника Закарпатської митниці М. Пожо на постанову Ужгородського  міськрайонного суду Закарпатської області від 14 липня 2021 року,
                                         В С Т А Н О В И В:
       Постановою Ужгородського  міськрайонного суду Закарпатської області від 14 липня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у порушенні митних правил за ст.471 Митного Кодексу України та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1 700,00 грн. (одна тисяча сімсот гривень 00 копійок).
       Вилучений у ОСОБА_1  товар, а саме: двигун внутрішнього згорання поршневий з компресійним запалюванням (дизель), бувший у використанні, без коробки передач, для автомобілів торгової марки «VOLKSWAGEN», рік виробництва 2013, номер двигуна відсутній, країна виробництва не визначена, країна походження не відома, у кількості 1 штука, загальною вагою 150 кг, вартістю 49707, 00 гривень, повернуто власнику ОСОБА_1 або його представнику за доручення після здійснення його митного оформлення зі сплатою відповідних митних платежів, якщо таке оформлення не було попередньо здійснено, а митні платежі не сплачувалися або для повернення на митну територію держави, з якої його було ввезено (на його розсуд).
       Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Закарпатської митниці держмитслужби витрати за зберігання товару на складі органу доходів і зборів в розмірі 939,12 грн. (дев`ятсот тридцять дев`ять гривень дванадцять копійок).
       Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 454,00 грн. (чотириста п`ятдесят чотири гривень 00 копійок).
       Не погоджуючись з даною постановою, в.о. начальника Закарпатської митниці М. Пожо подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду та прийняти нове рішення, яким визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.471 МК України та призначити йому стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1700 грн. та конфіскації безпосередніх предметів порушення митних правил. 
       Заслухавши пояснення представника Закарпатської митниці Зубенко І.І, який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши зібрані в справі докази, апеляційний суд дійшов до наступного висновку. 
Відповідно до положень ст.2 КУпАП, законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України.
Згідно ст.487 МК України провадження у справі про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, – відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.
Відповідно до положень ч.1 ст.486 МК України, завданням провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне, та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.
Положеннями ст.489 МК України визначено, що при розгляді справи про порушення митних правил суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Як вбачається з матеріалів провадження, вказані вимоги закону при розгляді протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 були дотримані в повному обсязі.
Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.471 Митного кодексу України відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується розглянутими в судовому засіданні доказами і є обґрунтованим, та представником митниці в апеляційній скарзі не оспорюється, а відтак, не є підставою для апеляційного розгляду справи.
Щодо доводів апеляційної скарги про неправильне накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 , то слід зазначити, що згідно ст.33 КУпАП при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан та обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.
       Статтею 471 МК України передбачена відповідальність за порушення встановленого цим Кодексом порядку проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю, тобто переміщення через митний кордон України особою, яка формою проходження митного контролю обрала проходження (проїзд) через "зелений коридор", товарів, переміщення яких через митний кордон України заборонено або обмежено законодавством України, або товарів в обсягах, що перевищують неоподатковувану норму переміщення через митний кордон України.
       Як вбачається з матеріалів справи, громадянин України ОСОБА_1 не задекларував у встановленому законами України порядку товари, які вільно переміщував через митний кордон України, а саме: двигун внутрішнього згорання поршневий з компресійним запалюванням (дизель), бувший у використанні, без коробки передач, для автомобілів торгової марки «VOLKSWAGEN», рік виробництва 2013. номер двигуна відсутній, країна виробництва не визначена, країна походження не відома, у кількості 1 штука, загальною вагою 150 кг., чим порушив встановлений порядок проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 471 Митного кодексу України.
Разом з тим, при вирішенні питання про конфіскацію певного предмета правопорушення мають значення, зокрема: характеристика безпосереднього предмету правопорушення чи загалом можливе його законне переміщення через митний кордон України, у тому числі чи підлягають сплаті митні платежі, інші податки, у зв`язку з переміщенням предмета правопорушення через митний кордон; джерело походження безпосереднього предмета правопорушення; причини, які призвели до порушення порядку проходження митного контролю в зонах спрощеного митного контролю; мета переміщення порушником предмета через митний кордон України; наявність завданої державі шкоди; вартість безпосереднього предмета правопорушення; майновий стан порушника.
Вина ОСОБА_1 у вчиненому правопорушенні повністю підтверджується протоколом № 0607/30500/21 від 19.05.2021 року, контрольним талоном серії UZH049769; актом про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу; актом зважування; письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 19.05.2021 року; доповідною запискою старшого державного інспектора – кінолога відділу кінологічного забезпечення УЗПМП Роспопи Р.С.; фото-світлинами; поясненнями ОСОБА_2 ; постановою про призначення експертизи від 22.05.2021 року; висновком експерта №1420003800-0143 від 02.06.2021 року; довідкою про витрати митного органу та іншими матеріалами справи.
ЄСПЛ неодноразово у своїх рішеннях наголошує, що держава при конфіскації майна зобов`язана додержуватися, зокрема третього критерію - правомірності позбавлення майна (балансу інтересів), визначеного ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення від 09.06.2005 року у справі «Бакланов проти Російської Федерації»; від 24.03.2005 у справі «Фрізен проти Російської Федерації»; від 15.05.2008 року у справі «Надточій проти України»; від 06.11.2008 року у справі «Ізмайлов проти Російської Федерації»; від 23.09.1982 року у справі «Спорронг і Льоннрот проти Швеції»). Зазначений критерій передбачає наявність розумного співвідношення (обґрунтованої пропорційності) між поставленою метою та засобами, які використовуються для її досягнення. ЄСПЛ вважає, що будь-яке втручання у право власності обов`язково повинне відповідати принципу пропорційності. «Справедливий баланс» має бути дотриманий між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основних прав людини. Необхідний баланс не буде дотриманий, якщо особа, про яку йдеться, несе «індивідуальний і надмірний тягар». Цей критерій більшою мірою оціночний і стосується обставин кожної конкретної справи, а тому повинен бути встановлений щодо кожного конкретного суб`єкта у кожній справі на підставі безпосередньо з`ясованих обставин і фактів.
Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила правопорушення в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Враховуючи характер скоєного, виходячи із ч.3 ст.462 МК України, матеріалів справи, встановлені судом обставини, зазначені норми закону, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку, що на правопорушника має бути накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1 700 грн. 
Що стосується конфіскації коштів, які були предметом порушення митних правил, на чому наполягав представник митного органу, то така не підлягає застосуванню, виходячи з наступного.
Застосоване до  ОСОБА_1 стягнення лише у виді штрафу є достатнім для виправлення та належної поведінки правопорушника, відповідає принципу справедливої рівноваги між інтересами суспільства і необхідністю дотримання фундаментальних прав окремої людини, закріпленого у ст.1 Першого Протоколу до Конвенції.
Обґрунтування вимог апеляційної скарги щодо порушення місцевим судом законодавства при винесенні постанови, яке полягало у неповному з`ясуванні всіх обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, не знайшло свого підтвердження при апеляційному перегляді.
Апеляційний суд не вбачає підстав для зміни або скасування оскаржуваної постанови суду першої інстанції.
За таких обставин, враховуючи вищевикладене, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 14 липня 2021 року  залишити без змін.
Керуючись ст. 527-530 МК України, ст. 294 КУпАП, апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу в.о. начальника Закарпатської митниці М. Пожо залишити без задоволення.

Постанову судді Ужгородського  міськрайонного суду Закарпатської області від 14 липня 2021 року залишити без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає. 

Суддя Т.Ю. Бисага