Ухвала    
 
14 грудня 2022 року
м. Київ
 
справа № 161/12564/21
провадження № 61-10546ск22
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Дундар І. О. (суддя-доповідач), Антоненко Н. О., Русинчука М. М., при вирішенні питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25 травня 2022 року та постанову Волинського апеляційного суду від 30 серпня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання договорів недійсними, 
 
ВСТАНОВИВ:
 
ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 засобами поштового зв`язку 21 жовтня 2022 року подали до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25 травня 2022 року та постанову Волинського апеляційного суду від 30 серпня 2022 року.
 
Ухвалою Верховного Суду від 02 листопада 2022 року касаційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення недоліків. Особою, яка подала касаційну скаргу, на виконання ухвали Верховного Суду від 02 листопада 2022 року указані недоліки було усунуто.
 
У клопотанні особи, які подали касаційну скаргу, зазначають, що копію постанови Волинського апеляційного суду від 30 серпня 2022 року не вручена відповідачам і не надіслана їм засобами зв`язку. 23 вересня 2022 року представник відповідачів ОСОБА_5 отримала в Луцькому міськрайонному суді копію оскаржуваної постанови апеляційного суду від 30 серпня 2022 року. На підтвердження вказаних обставин надано заяву представника відповідачів Луцькому міськрайонному суду від 22 вересня 2022 року про видачу копій судових рішень, довідку апеляційного суду від 13 вересня 2022 року про не надсилання копії судового рішення від 30 серпня 2022 року учасникам справи.
 
Європейський суд з прав людини вказав, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави (PONOMARYOV v. UKRAINE, № 3236/03, § 41, ЄСПЛ, від 3 квітня 2008 року). 
 
У частині другій статті 390 ЦПК України передбачено, що учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. 
 
Аналіз касаційної скарги та доданих до неї матеріалів свідчить, що строк на касаційне оскарження пропущений із поважних причин. Тому суд, на підставі статті 390 ЦПК України, поновлює його.
 
Касаційна скарга містить передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України підстави для відкриття касаційного провадження (суд апеляційної інстанції в оскарженому судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду від 16 вересня 2020 року у справі № 352/1021/19, від 03 вересня 2020 року у справі № 914/1201/19, від 28 жовтня 2020 року у справі № 910/10963/19, від 13 квітня 2022 року у справі № 161/9781/20, від 04 лютого 2021 року у справі № 638/13880/17, від 21 вересня 2022 року у справі №369/1943/20, відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах та судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частиною третьою статті 411 ЦПК України).
 
Крім того, особи, які подали касаційну скаргу, у клопотанні, яке міститься у касаційній скарзі, просить зупинити виконання рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25 травня 2022 року до закінчення її перегляду у касаційному порядку.
 
Відповідно до абзацу 2 частини восьмої статті 394 ЦПК України за наявності заяви особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду.
 
Частиною першою статті 436 ЦПК України передбачено, що суд касаційної інстанції за заявою учасника або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку. 
 
Тлумачення частини восьмої статті 394, статті 436 ЦПК України свідчить, що клопотання про зупинення виконання рішення має містити обґрунтування необхідності зупинення його дію.
 
У задоволенні клопотання про зупинення виконання рішення суду першої інстанції, яке залишено без змін постановою апеляційного суду, необхідно відмовити, оскільки заявник не навів обґрунтованих підстав, за яких суд касаційної інстанції може зупинити виконання судового рішення. Ураховуючи вищенаведене, на підставі частини восьмої статті 394, статті 436 ЦПК України, у задоволенні клопотання слід відмовити.
 
Керуючись статтями 260, 389, 394, 395, 430 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
 
УХВАЛИВ:
 
Поновити  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 строкна касаційне оскарження рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25 травня 2022 року та постанови Волинського апеляційного суду від 30 серпня 2022 року. 
 
Відкрити касаційне провадження у справі № 161/12564/21.
 
Витребувати з Луцького міськрайонного суду Волинської області цивільну справу № 161/12564/21 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання договорів недійсними.
 
У задоволенні клопотання  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про зупинення виконання рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25 травня 2022 року відмовити.
 
Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї матеріалів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 16 січня 2023 року.
 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                             І. О. Дундар 
 
                                                                                                                          Н. О. Антоненко
 
                                                                                                                      М. М. Русинчук