ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

24 січня 2023 року 	м. Дніпро	справа № 160/7455/22	
                                                                                Суддя І інстанції -  Прудник С.В.

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Чепурнова Д.В. (доповідач),
                               суддів:  Ясенової Т.І., Сафронової С.В.,     
за участю секретаря судового засідання Ліненко А.О. 
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 
на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 червня 2022 року у справі  за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1  звернувся з вказаним позовом до суду в якому просив визнати неправомірним та скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Дніпропетровській області від 23.11.2020 року форми Ф №8191-0413-0417 про нарахування зобов`язання з орендної плати у розмірі 57919,96 грн. за 2020 рік.
В обґрунтування позовних вимог посилається, на пртиправність оскарженого податкового повідомлення-рішення, враховуючи те розмір зобов`язання з орендної плати, зазначений у спірному ППР складає 10% нормативної оцінки орендованої земельної ділянки за договором від 14.03.2012 року, в той же час, відповідно до рішення сорок п`ятої сесії Горьківської сільської ради від 26.12.2019 року орендна плата за цим договором зменшена з 10% до 3% відсотків на період з 01.01.2020 року по 31.12.2020 року. Зазначені зміни умов договору оформлено Додатковою угодою №1 від 26.12.2019 року. За змістом  ст. 4 Закону України від 01.07.2004 № 1952-IV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»  зміна розміру орендної плати за користування земельною ділянкою не підлягає державній реєстрації. Всі ці документи надавались ГУ ДПС у Дніпропетровській області в порядку, передбаченому чинним законодавством.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 червня 2022 року у задоволенні позову було відмовлено.
Не погодившись з прийнятим рішенням ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просило рішення суду скасувати та прийняти нове рішення яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Вказує, що за змістом  ст. 4 Закону України від 01.07.2004 № 1952-IV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»  зміна розміру орендної плати за користування земельною ділянкою не підлягає державній реєстрації.. Крім того 12.05.2020 Горківська сільська рада Дніпровського району Дніпропетровської області звернулась до ЦНАП Виконавчого комітету Слобожанської селищної  ради Дніпровського району Дніпропетровської області із заявою про державну реєстрацію додаткової угоди від 26.12.2019 року до договору оренди та рішенням державного реєстратора № 52244802 від 15.05.2020 року було відмовлено у державній реєстрації прав та їх обтяжень з підстав того, що зміна розміру орендної плати впливає на зобов`язання сторін і не змінює речове право, у зв`язку з чим державний реєстратор жодних дій не вчиняє. Про вказані обставини  відповідач був повідомлений, а тому  посилання останнього на постанову Верховного Суду від 18.06.2019 року у справі 812/778/17  є безпідставним, оскільки правовідносини у даних справах не є подібними, а тому такі висновки не релевантними до спірних правовідносин.
У письмовому відзиві на апеляційну скаргу ГУ ДПС у Дніпропетровській області просить відмовити у її задоволенні та залишити без змін рішення суду першої інстанції. 
В судовому засіданні апеляційної інстанції представник позивача підтримав вимоги апеляційної скарги з викладених у ній підстав, представник контролюючого органу просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги та залишити без змін рішення суду першої інстанції.
Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не  підлягає задоволенню виходячи з наступного. 
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що між Горьківською сільською радою Дніпровського району Дніпропетровської області та громадянами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено договір оренди земельної ділянки від 14.03.2012 року, відповідно до якого орендар прийняв в строкове платне користування земельну ділянку площею 0,3443 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер 1221482000:03:002:0030. Державна реєстрація договору оренди землі від 13.05.2015 року за № 104755829. Договір укладено на сорок дев`ять років. Нормативно грошова оцінка земельної ділянки становила 2493342,06 грн. Орендна плата на час укладення договору була 10% від НГО = 24934,21 грн.
На 18 сесії 6 скликання Горьківська сільська рада прийняла рішення від 28.12.2012 «Про затвердження технічної документації з корегування нормативної грошової оцінки земель села Нове», з урахуванням індексації НГО земельної ділянки становить 336,45 грн. за 1 кв. м.
На 45 сесії 7 скликання Горьківська сільська рада на підставі заяви громадян ОСОБА_1 та ОСОБА_2 прийняла рішення від 26.12.2019 року «Про внесення змін до договору оренди земельної ділянки до пункту 9 «Орендна плата» зменшити орендну плату з 10% на 3% на період з 01.01.2020 року по 31.12.2020 року. Сторонами до договору оренди земельної ділянки від 14.03.2012 року укладено додаткову угоду № 1 від 26.12.2019 року про зменшення орендної плати за землю з 10% на 3% на період з 01.01.2020 року по 31.12.2020 року.
Вищевказану додаткову угоду не було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, тому на підставі п.288.2  та п.288.3 ст.288 ПК України, а тому ОСОБА_1 , як орендарю земельної ділянки ГУ ДПС у Дніпропетровській області винесено податкове повідомлення-рішення форми «Ф» від 23.11.2020 року № 8191-0413-0417 за платежем орендна плата з фізичних осіб за 2020 рік на суму 57919,96 грн.
Так, розрахунок суми податкового зобов`язання з орендної плати відповідно до ППР форми «Ф» від 23.11.2020 року № 8191-0413-0417: (НГО земельної ділянки х % ставку визначену договором оренди земельної ділянки). За 2020 рік: 579199,56 грн. х 10% = 57919,96 грн., де: 579199,56грн. = 1721,5 кв. м (1/2 земельної ділянки площею 0,3443 га, що належить позивачу) х 336,45 грн. (НГО 1 кв. м земельної ділянки); 10% - ставка орендної плати відповідно до договору оренди земельної ділянки від 14.03.2012 року.
За результатами адміністративного оскарження вказане податкове повідомлення-рішення було залишено без змін.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що додаткова угода до договору оренди землі не пройшла обов`язкову державну реєстрацію, то вона не набула чинності і не може використовуватись ані сторонами договору, ані контролюючими органами при визначенні розміру орендної плати за землю.
Колегія суддів апеляційного суду погоджується з такими висновками суду першої інстанції виходячи  з наступного.
Частиною 2ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 55 Конституції України передбачено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Суд першої інстанції вірно визначився з характером спірних правовідносин, які врегульовані Земельним кодексом України, Законом України «Про оренду землі», та Податковим кодексом України.
Відповідно до положень пп.14.1.147 п. 14.1 ст. 14 ПК України, плата за землю - обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності;
Відповідно до статті 1 Законом України «Про оренду землі», оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.
Пунктом 271.1 ст. 271 ПК України визначено, що базою оподаткування плати за землю є: нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до порядку, встановленого цим розділом; площа земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких не проведено.
Відповідно до п.288.1 ст. 288 ПК України, підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки.
Органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування, які укладають договори оренди землі, повинні до 1 лютого подавати контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки переліки орендарів, з якими укладено договори оренди землі на поточний рік, та інформувати відповідний контролюючий орган про укладення нових, внесення змін до існуючих договорів оренди землі та їх розірвання до 1 числа місяця, що настає за місяцем, у якому відбулися зазначені зміни. Форма надання інформації затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної фінансової політики. Договір оренди земель державної і комунальної власності укладається за типовою формою, затвердженою Кабінетом Міністрів України.
Платником орендної плати є орендар земельної ділянки (п.288.2 ст. 288 ПК України). Об`єктом оподаткування є земельна ділянка, надана в оренду (п.288.3 ст. 288 ПК України). Об`єкт за договором оренди землі вважається переданим орендодавцем орендареві з моменту державної реєстрації права оренди, якщо інше не встановлено законом (ч. 5 ст. 6 Закону України «Про оренду землі»).
Відповідно до  статті 125 ЗКУ  право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.
Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними  статтею 122 ЗКУ, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (стаття 124 ЗКУ).
Частиною 1  ст. 210 Цивільного кодексу України  встановлено, що правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації.
Відповідно до частини другої  статті 792 ЦК України  відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом. 
Спеціальним законом, яким регулюються відносини, пов`язані з орендою землі, є  Закон України «Про оренду землі» від 06.10.1998 № 161-ХІV  (далі - Закон № 161-ХІV).
Відповідно до ст. 14 Закону № 161-ХІУ договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально.
Типова форма договору оренди землі затверджується Кабінетом Міністрів України.
Договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації (ст. 18 цього Закону).
Згідно зі ст. 20 цього Закону укладений договір оренди землі підлягає державній реєстрації.
Право оренди земельної ділянки виникає з дня державної реєстрації цього права відповідно до  закону, що регулює державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.
За змістом статей  18,  20 Закону № 161-XIV  договір оренди землі підлягає державній реєстрації, якщо такий договір укладений та набирає чинності після такої реєстрації.
Відповідно до ч.  ст.1 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
Згідно з ч. 1  ст.27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, проводиться на підставі укладеного в установленому  законом  порядку договору, предметом якого є нерухоме майно, речові права на яке підлягають державній реєстрації, чи його дубліката.
Відповідно до  ст. 640 ЦК  договір, який підлягає нотаріальному посвідченню або державній реєстрації, є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення або державної реєстрації
Відповідно до частини 3  ст. 653 ЦК  у разі зміни або розірвання договору зобов`язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни.
Зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або  законом  чи не випливає із звичаїв ділового обороту (ст. 654 ЦК).
З матеріалів справи вбачається, що  додаткова угода від № 1 від 26.12.2019 не зареєстрована в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, при цьому доводи апеляційної скарги з приводу того, що 12.05.2020 Горківська сільська рада Дніпровського району Дніпропетровської області звернулась до ЦНАП Виконавчого комітету Слобожанської селищної  ради Дніпровського району Дніпропетровської області із заявою про державну реєстрацію додаткової угоди від 26.12.2019 року до договору оренди та рішенням державного реєстратора № 52244802 від 15.05.2020 року було відмовлено у державній реєстрації прав та їх обтяжень з підстав того, що зміна розміру орендної плати впливає на зобов`язання сторін і не змінює речове право, у зв`язку з чим державний реєстратор жодних дій не вчиняє, зазначених фактів не спростовує.
За таких обставин  колегія суддів  вважає вірними висновок суду першої інстанції, що додаткова угода є такою що не набрала чинності та не несе жодних наслідків для сторін, тому не може бути врахована для визначення розміру орендної плати позивачу.
Наведене відповідає позиції Верховного Суду від 18.06.2019 у справі №812/778/17.
Враховуючи викладене вище, на думку колегії суддів, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність законних підстав для задоволення позовних вимог, а доводи апелянта зазначених висновків суду не спростовують.
Колегія суддів апеляційного суду вважає, що в межах апеляційної скарги порушень судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при вирішенні цієї справи не допущено. Правова оцінка обставин у справі дана вірно, а тому апеляційну скаргу слід відхилити, а оскаржуване судове рішення залишити без змін. 
Керуючись п.1 ч.1 ст. 315, ст.ст. 316, 321, 322 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 -  залишити без задоволення.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 червня 2022 року - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів  з дня набрання законної сили.
В повному обсязі постанова складена 26 січня 2023 року.

   
Головуючий - суддя                                                                      Д.В. Чепурнов 

                               суддя                                                                      Т.І. Ясенова 

                               суддя                                                                      С.В. Сафронова