ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

25 січня 2023 року 	м. Дніпро	справа № 280/1935/22	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Добродняк І.Ю. (доповідач),
                               суддів:  Бишевської Н.А., Семененка Я.В.,     
розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 ,
на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 05 липня 2022 року (головуючий суддя Максименко Л.Я.) 
у справі № 280/1935/22
за позовом ОСОБА_1 ,  
до Військової частини НОМЕР_1 ,  
про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -
                                                    
                                                        ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 , в якому просив:
визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо відмови у нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 одноразової вихідної допомоги при звільненні у розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення на кожний повний календарний рік служби; 
зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 одноразову вихідну допомогу при звільненні у розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення на кожний повний календарний рік служби. 
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на час виключення позивача зі списків військової частини йому розрахували вислугу років у Збройних Силах України, яка склала: календарна - 07 років 03 місяці 24 діб, пільгова 05 років 11 місяців 12 діб, загальна - 13 років 03 місяці 06 діб. При розрахунку позивачу не нарахували і не виплатили одноразову вихідну допомогу при звільненні у розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби з посиланням на те, що звільнення позивача відбулось у зв`язку із закінченням строку контракту, а не за станом здоров`я.
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 05 липня 2022 року позов задоволено.
Суд першої інстанції виходив з того, що положення ч. 2  ст. 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»  передбачають право військовослужбовців строкової військової служби, які звільняються зі служби, в тому числі, у зв`язку із закінченням строку контракту право на отримання одноразової грошової допомоги в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби за умови наявності вислуги 10 років і більше. При цьому суд, застосовуючи правові висновки Верховного Суду у постанові від 24.11.2020 у справі №822/3008/17 та постанові від 11.04.2018 у справі №806/2104/17, зазначив, що в частині другій  статті 15 Законі України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»  відсутня пряма вказівка на те, що право на призначення та виплату одноразової грошової допомоги виникає за наявності 10 і більше календарних років вислуги.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким у позові відмовити. 
Відповідач наполягає на тому, що на законодавчому рівні закріплено, що одноразова грошова допомога у разі звільнення з військової служби  виплачується в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби за наявності вислуги 10 календарних років і більше. Пунктом 2 розділу ХХХІІ Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України №260 від 07.06.2018, врегульовано питання розміру одноразової  грошової допомоги, яка обчислюється за кожний повний календарний рік служби і право на отримання такої допомоги передбачене за умови наявності календарної вислуги 10 років і більше. Вислуга років у даному випадку не обчислюється календарними роками служби, а може  включати різні періоди, в тому числі і пільгове обчислення строку вислуги. Діючим законодавством не передбачена виплата винагороди за наявності загальної вислуги 10 років і більше, не передбачено такого поняття як «загальна вислуга років» на відміну від «календарної». 
Дана адміністративна справа розглянута апеляційним судом відповідно до ст.311 Кодексу адміністративного судочинства України в порядку письмового провадження.
Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.
Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, позивач - ОСОБА_1 проходив військову службу у Збройних Силах України та на час звільнення перебував на фінансовому забезпеченні у Військовій частині НОМЕР_1 .
10 листопада 2021 року наказом командувача Сухопутних військ Збройних Сил України №379 позивача звільнено з військової служби у відставку відповідно до підпункту «а» пункту 2 частини п`ятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову служби» (закінчення строку контракту).
08.12.2021 наказом командира військової частини НОМЕР_1 №267 позивача виключено зі списків особового складу та знято з усіх видів забезпечення. 
На час виключення позивача із списків частини його вислуга років у Збройних Силах України склала: календарна - 07 років 03 місяці 24 діб, пільгова 05 років 11 місяців 12 діб, загальна - 13 років 03 місяці 06 діб.
Позивач звернувся до Військової частини НОМЕР_1 , де просив нарахувати та виплатити одноразову вихідну допомогу  при звільненні у розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.  
Листом від 13.01.2022 Військова частина НОМЕР_1 повідомила, що не вбачає законних підстав для виплати одноразової вихідної допомоги при звільненні у розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби, оскільки звільнення відбулось у зв`язку «із закінченням строку контракту», а не «за станом здоров`я».
Не погоджуючись з такою відмовою, позивач звернувся до суду з цим позовом. 
З огляду на фактичні обставини справи, норми законодавства, що регулюють спірні правовідносини,  суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову.
Відповідно до ч.2 ст.15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 № 2011-XII військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, які звільняються зі служби за станом здоров`я, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби. У разі звільнення з військової служби за віком, у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, закінченням строку контракту, у зв`язку з безпосереднім підпорядкуванням близькій особі, систематичним невиконанням умов контракту командуванням, а також у зв`язку з настанням особливого періоду та небажанням продовжувати військову службу військовослужбовцем-жінкою, яка має дитину (дітей) віком до 18 років одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби виплачується за наявності вислуги 10 років і більше.
Пунктом 10  постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393  «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони та членам їхніх сімей»  в редакції на час виникнення спірних правовідносин встановлено,   що військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони, особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби:
які звільняються із служби за віком, у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, закінченням строку контракту, систематичним невиконанням умов контракту командуванням, за наявності вислуги 10 років і більше виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.
Порядок та умови нарахування та виплати одноразової грошової допомоги у разі звільнення з військової служби регулюється розділом ХХХІІ Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 №260.
Відповідно до пункту 2 розділу ХХХІІ Порядку №260 у разі звільнення з військової служби за віком, у зв`язку зі скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, закінченням строку контракту, у зв`язку з безпосереднім підпорядкуванням близькій особі, систематичним невиконанням умов контракту командуванням, а також у зв`язку з настанням особливого періоду та небажанням продовжувати військову службу військовослужбовцем-жінкою, яка має дитину (дітей) віком до 18 років, одноразова грошова допомога у разі звільнення з військової служби виплачується в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби за наявності вислуги десять календарних років і більше.
Системний аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що поняття  календарна вислуга років  застосовується не для позначення необхідної для призначення допомоги вислуги років, а для визначення розміру грошової допомоги:  в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби. При цьому, умовою набуття права на призначення та виплату одноразової грошової допомоги відповідно до частини другої статті 15   Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»  є наявність  вислуги 10 років і більше.
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 11.04.2018 у справі № 806/2104/17, від 24.11.2020 у справі № 822/3008/17 та від 21.04.2021 у справі 380/2427/20, яка відповідно до вимог ст. 242 КАС України підлягає врахуванню судом до спірних правовідносин.
В спірному випадку зі змісту наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 08.12.2021 № 269 вбачається, що вислуга років позивача станом на час його звільнення з військової служби становить календарна - 07 років 03 місяці 24 дні, пільгова - 05 років 11 місяців 12 діб, загальна - 13 років 03 місяці, тобто, як правильно зазначено судом першої інстанції  умова про наявність 10 і більше років вислуги дотримана.
Твердження відповідача, що одноразова грошова допомога у разі звільнення з військової служби виплачується в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби за наявності вислуги десять календарних років і більше, суд апеляційної інстанції вважає  помилковими.
В частині другій статті 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»  - акті вищої юридичної сили відсутня пряма вказівка на те, що право на призначення та виплату одноразової грошової допомоги виникає за наявності 10 і більше календарних років вислуги.
Отже, суд апеляційної інстанції  погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивач має право на отримання, передбаченої ч.2 ст.15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» одноразової грошової допомоги у разі звільнення з військової служби в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.
Суд першої інстанції під час розгляду даної справи повно дослідив обставини, які мають значення для справи, ухвалив законне та обґрунтоване рішення.
Передбачені ст.317 КАС України підстави для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення відсутні.
Керуючись ст.ст. 311, 315, 316, 321, 322  Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

                                                      ПОСТАНОВИВ: 

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 залишити без задоволення.
Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 05 липня 2022 року у справі № 280/1935/22 залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили відповідно до ст.325 КАС України, може бути оскаржена до касаційного суду у випадках та строки, встановлені ст.ст.328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України. 
   
Головуючий - суддя                                                                      І.Ю. Добродняк 

                               суддя                                                                      Н.А. Бишевська 

                               суддя                                                                      Я.В. Семененко