УХВАЛА

27 лютого 2023 року 
м. Київ
справа № 420/1522/20
адміністративне провадження № К/990/831/23 
Верховний Суд у складі  Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Жука А.В.,
суддів: Мартинюк Н.М.,  Кашпур О.В., 
перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 
на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 22 липня 2021 року 
та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 14 лютого 2022 року 
у справі 420/1522/20
за позовом ОСОБА_1 
до Командування Військово-Морських Сил Збройних Сил України (військова частина НОМЕР_1 ), 
третя особа - Державна казначейська служба України, 
про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,
-ВСТАНОВИВ:
05 січня 2023 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 22 липня 2021 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 14 лютого 2022 року у справі 420/1522/20.
Ухвалою Верховного Суду від 10 січня 2023 року визнано причини пропуску строку на касаційне оскарження, які зазначені у касаційній скарзі, неповажними, а касаційну скаргу залишено без руху з підстав пропуску скаржником строку на касаційне оскарження та не зазначення підстав касаційного оскарження відповідно до частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).
Надано скаржнику десятиденний строк з дня вручення копії ухвали для усунення недоліків касаційної скарги, які зазначені в мотивувальній частині ухвали.
Згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (код 0102937396420) копія ухвали суду від 10 січня 2023 року про залишення касаційної скарги без руху отримана скаржником 24 січня 2023 року.
06 лютого 2023 року до суду касаційної інстанції надійшла уточнена касаційна скарга та заява скаржника про поновлення процесуального строку на касаційне оскарження.
Перевіряючи доводи, якими скаржник обґрунтовує поважність пропуску строку на касаційне оскарження в заяві, Судом з`ясовано наступне. 
Відповідно до частини першої статті 329 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України)касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на подання касаційної скарги також може бути поновлений у разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною п`ятою статті 333 цього Кодексу.
Верховний Суд наголошує, що при вирішенні питання про поновлення строку на касаційне оскарження Суд надає оцінку обставинам, які слугували перешкодою для своєчасного звернення до суду у взаємозв`язку інтервалів часу, а саме з моменту закінчення встановленого КАС України строку касаційного оскарження до дати звернення з касаційною скаргою.
Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно з частиною першою  статті 77 КАС України,  повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що пропуск такого строку дійсно пов`язаний з об`єктивно непереборними обставинами чи істотними перешкодами.
07 листопада 2022 року Верховним Судом вже було повернуто скаржнику касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 22 липня 2021 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 14 лютого 2022 року у справі 420/1522/20.  
В своїй заяві скаржник наголошує на тому, що Верховним Судом не був установлений процесуальний строк, у межах якого позивач мав право повторно подати касаційну скаргу, тому позивач вважає, що подача ним повторно касаційної скарги, є окремою дією, стосовно якої не визначається процесуальний строк.
Разом з тим колегія суддів Верховного Суду звертає увагу, що тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судового рішення у касаційному порядку у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку касаційного оскарження з поважних причин.
Суд також звертає увагу скаржника, що за змістом процесуального закону поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.
Поняття поважних причин пропуску процесуальних строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд судді, суду.
Перевіряючи наведені заявником підстави для поновлення пропущеного процесуального строку та відхиляючи їх, Верховний Суд зазначає, що повернення касаційної скарги не є безумовною підставою для поновлення строку на касаційне оскарження.
Водночас, наведені скаржником доводи не можуть бути свідченням того, що останній без зайвих зволікань скористався своїм правом на повторне подання касаційної скарги, а також належним підтвердженням поважності причин пропущення строку на касаційне оскарження.
Та обставина, що повернення касаційної скарги не позбавляє повторного звернення до суду не означає наявність у особи безумовного права оскаржувати судові рішення у будь-який момент після повернення вперше поданої касаційної скарги без урахування процесуальних строків встановлених для цього, а у Суду - обов`язку поновлювати такий строк, у разі його пропуску, тим більш за відсутності поважних причин.
Право на повторне подання касаційної скарги не може розумітися таким чином, що якщо вперше скаргу було подано у встановлений  КАС України    строк і у подальшому повернуто скаржнику, то повторно таку скаргу може бути подано протягом будь-якого строку, і строк на звернення до суду касаційної інстанції в такому випадку однозначно підлягає поновленню як такий, що пропущений з поважних причин.
При цьому Суд наголошує, що зважаючи на пропуск строку на касаційне оскарження після отримання відповідної ухвали про повернення касаційної скарги (відповідно 30 днів), клопотання скаржника про поновлення строку на касаційне оскарження не можна вважати обґрунтованим, тому що невиконання позивачем вимог процесуального закону щодо належного оформлення касаційної скарги, та як наслідок, повернення її заявнику, не є поважною причиною пропуску строку касаційного оскарження, оскільки не є такою, що не залежить від волі особи, яка подає касаційну скаргу, і не надає такій особі права у будь-який необмежений час після сплину строку касаційного оскарження реалізовувати право на оскарження судового рішення.
Верховний Суд вважає в даному випадку за доцільне зазначити, що посилання позивача на поважність пропуску процесуального строку при зверненні із касаційними скаргами вдруге, за відсутності існування обставин, які об`єктивно унеможливили повторного подання нею  скарг в найкоротші строки, не є об`єктивно непереборними обставинами, оскільки залежали виключно від волевиявлення самого ОСОБА_1 та використання нею своїх прав, визначених нормами КАС України.
Верховний Суд також акцентує увагу скаржника на тому, що період (30 днів) зволікання з поданням вдруге касаційної скарги безпосередньо був зумовлений суб`єктивною поведінкою скаржника, а не об`єктивними обставинами, що перебували поза його волею.
Враховуючи, що скаржником не доведено поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження, зазначені причини пропуску строку не може бути визнані поважними, тому у відкритті касаційного провадження за цією скаргою необхідно відмовити.
Обґрунтовуючи висновки про обов`язок сторони належним чином використовувати процесуальні права, у рішенні від 7 липня 1989 року у справі "Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain" Європейський суд з прав людини зазначив, по заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов`язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
Тому, є всі підстави вважати, що встановлений судом строк для усунення недоліків касаційної скарги закінчено, проте виявлені недоліки скаржником не усунуто.
Згідно пункту 4 частини першої    статті 333 КАС України, суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження, визнані судом неповажними.
Враховуючи викладене, Суд дійшов висновку про необхідність відмови у відкритті касаційного провадження.
Керуючись статтями  3,  329,  333 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд-
УХВАЛИВ:
1. Визнати неповажними причини пропуску скаржником строку на касаційне оскарження рішення Одеського окружного адміністративного суду від 22 липня 2021 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 14 лютого 2022 року у справі 420/1522/20.
2. Відмовити у задоволені клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне оскарження.
3. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 22 липня 2021 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 14 лютого 2022 року у справі 420/1522/20.
4. Копію ухвали разом з касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити заявникові.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не може бути оскаржена. 

Судді	А.В. Жук Н.М. Мартинюк   О.В. Кашпур