ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2023 року 
м. Київ

справа № 805/2949/18-а
адміністративне провадження № К/9901/4342/19 
Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Хохуляка В.В.,           
суддів - Бившевої Л.І., Ханової Р.Ф.,
розглянув у попередньому судовому засіданні як суд касаційної інстанції справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, провадження у якій відкрито за касаційною скаргою фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 19.07.2018 (суддя - Чучко В.М.) та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 21.11.2018 (головуючий суддя - Міронова Г.М., судді: Арабей Т.Г., Геращенко І.В.) у справі №805/2949/18-а.

встановив:
Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі - ФОП ОСОБА_1 ) звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом, в якому просив визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області (далі - ГУ ДФС у Донецькій області) від 14.02.2018 № 0000284003 та                              № 0000274003.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 19.07.2018, залишеним без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 21.11.2018, в позові відмовлено.

Не погодившись з висновками судів першої та апеляційної інстанцій, ФОП ОСОБА_1 оскаржив їх у касаційному порядку.

У касаційній скарзі позивач просить скасувати рішення Донецького окружного адміністративного суду від 19.07.2018, постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 21.11.2018 та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити.

У доводах касаційної скарги ФОП ОСОБА_1 посилається на неправильне застосування судами положень статей 80, 81, пункту 86.8 статті 86 Податкового кодексу України. 

У відзиві на касаційну скаргу ГУ ДФС у Донецькій області зазначає, що рішення судів першої та апеляційної інстанції постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права, правову оцінку обставинам справи судами надано правильно, а доводи касаційної скарги є необґрунтованими. Отже, позивач просить залишити касаційну скаргу відповідача без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін.

Переглядаючи оскаржувані судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, перевіряючи дотримання судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права при встановленні фактичних обставин у справі та правильність застосування ними норм матеріального права, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Як з`ясовано судами попередніх інстанцій, на підставі наказу від 21.12.2017 № 1671, направлення на перевірку від 21.12.2017 №№ 2130, 2131, статті 80 Податкового кодексу України, Закону України «Про державне регулювання виробництва і торгівлі спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», Головним управлінням ДФС у Донецькій області проведено фактичну перевірку з питань додержання суб`єктами господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обов`язковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами, у магазині, господарську діяльність у якому здійснює ФОП ОСОБА_1 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

За наслідками проведеної перевірки складено акт №0266/05-99-19-40/ НОМЕР_1 від 28.12.2017, в якому вказано на порушення ФОП ОСОБА_1 вимог статті 11 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», пункту 226.11 статті 226 Податкового кодексу України, абзацу 1 пункту 15 «Правил роздрібної торгівлі алкогольними напоями», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30.07.1996 № 854, а саме: розлив алкогольних напоїв у тару, не передбачену статтею 11 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» та реалізація алкогольних напоїв без марок акцизного податку встановленого зразка. Встановлено наявність в реалізації алкогольних напоїв, на яких немає належним чином розміщених марок акцизного податку встановленого зразка, а у самому приміщенні магазину було встановлено, що у торгівельному залі здійснюється реалізація вина «Там`янка сонячна Таїровська преміум» виноградне ординаторське столове напівсолодке біле міцністю 9-13% об.од., яке реалізується у пластиковій пляшці ємкістю 0,5 літрів, виробник ТОВ НВП «Нива» закупорене пластиковою кришкою з фіксатором, що унеможливлює її відкриття без пошкодження фіксатора, не позначена марками акцизного податку встановленого зразка в порядку, визначеному законодавством. У зв`язку з відсутністю відповідного обладнання, зазначене вино, яке має міцність 9-13%, не марковано належним чином, зазначена пляшка була залишена на відповідальне зберігання у вказаному магазині, інформація про що зазначена у додатку до акту перевірки №1.

У зв`язку з відмовою позивача: від підпису у направленні на перевірку, у наданні документів до перевірки; підписання та отримання акту, посадовими особами контролюючого органу складено відповідні акти:

акт відмови від підпису у направленні на перевірку № 2264/05-99-19-40/ НОМЕР_1   від 21.12.2017;

акт відмови від підписання та отримання акта перевірки від 28.12.2017 № 0266/05-99-19-40-1/НОМЕР_1;

акт відмову від надання документів до перевірки від 21.12.2017 та від 28.12.2017 № 2388/05-99-19-40/ НОМЕР_1 ;

Зазначені матеріали перевірки були направлені поштою на податкову адресу позивача 29.12.2017.

За наслідками перевірки Головним управлінням ДФС у Донецькій області 14.02.2018 прийнято наступні податкові повідомлення-рішення:

№ 0000284003, згідно з яким до позивача застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 118800,00 грн. за порушення пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 30.10.2008    № 957 «Про встановлення розміру мінімальних оптово-відпускних та роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв», статті 11, статті 15-3, частини 10 статті 18 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів»;

№ 0000274003, згідно з яким до позивача застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 510,00 грн. за порушення пункту 85.2 статті 85 Податкового кодексу України.

Позивача також притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої частиною першою статті 164-5 Кодексу України про адміністративні правопорушення, про що складений протокол                    № 122 про адміністративне правопорушення від 14.02.2018.

Спірні податкові повідомлення-рішення та зазначений протокол були надіслані на податкову адресу позивача 14.02.2018 рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, які повернулись на адресу відповідача із зазначенням: «за закінченням терміну зберігання».

Постановою Приморського районного суду м. Маріуполя від 10.04.2018 у справі № 266/870/18 встановлено, що в діях ОСОБА_1 має місце склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 164-5 Кодексу України про адміністративні правопорушення але провадження у справі було закрито у зв`язку із закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно з пунктом 75.1 статті 75 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника.

Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.

Пунктом 80.1 статті 80 Податкового кодексу України встановлено, що фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

Згідно з підпунктом 80.2.5 пунктом 80.2 статті 80 Податкового кодексу України фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав: у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.

В даному випадку фактична перевірка, оформлена актом №0266/05-99-19-40/НОМЕР_1 від 28.12.2017, проведена з питань додержання позивачем як суб`єктом господарювання вимог, встановлених законодавством України які є обов`язковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами.

Відповідачем було складено акт відмови від підпису у направленні на перевірку № 2264/05-99-19-40/НОМЕР_1 від 21.12.2017, акт відмови від підписання та отримання акта перевірки від 28.12.2017 № 0266/05-99-19-40-1/НОМЕР_1; акт відмови надання документів до перевірки від 21.12.2017 та від 28.12.2017 № 2388/05-99-19-40/НОМЕР_1.

Матеріали перевірки були направлені поштою на податкову адресу позивача 29.12.2017, що спростовує доводи позивача стосовно ненадання акту про проведення перевірки.

Відповідачем була проведена саме фактична перевірка, яка здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника, тобто, передбачає допуск посадових осіб контролюючого органу до проведення перевірки.

Належним способом захисту порушеного права платника податків у такому випадку є саме оскарження рішення, прийнятого за результатами перевірки.

Проте ані в апеляційній скарзі, ані у касаційній скарзі, позивач не обґрунтовує в чому полягає протиправність прийняття відповідачем оскаржуваних податкових повідомлень-рішень.

За таких обставин, суд касаційної інстанції погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій, не спростованими доводами касаційної скарги, про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

За правилами частини другої статті 341 Кодексу адміністративного судочинства  України суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

Судами попередніх інстанцій виконано всі вимоги процесуального законодавства, всебічно перевірено обставини справи, вирішено справу у відповідності з нормами матеріального права, постановлено обґрунтоване рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для справи. Висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності, а тому підстав для їх перегляду з мотивів, викладених в касаційній скарзі, не вбачається.

Як встановлено пунктом 1 частини першої статті 349 Кодексу адміністративного судочинства  України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої та  (або) апеляційної інстанцій без змін, а скаргу без задоволення.

Керуючись статтями 341, 344, 349, 350, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

постановив:
Касаційну скаргу  фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 19.07.2018 та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 21.11.2018 у справі №805/2949/18-а залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та не може бути оскаржена.

Судді	В.В. Хохуляк Л.І. Бившева   Р.Ф. Ханова