ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2023 року 
м. Київ

справа №641/675/19
адміністративне провадження № К/990/25926/22  
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого - Шишова О.О.,
суддів: Дашутіна І.В., Яковенка М.М.,
розглянувши в порядку письмового провадження справу 
за позовом  ОСОБА_1 до Харківської митниці ДФС про визнання протиправною та скасування постанови про порушення митних правил та закриття провадження у справі, провадження по якій відкрито
за касаційною скаргою  ОСОБА_1 на ухвалу Другого апеляційного адміністративного суду від 29 вересня 2021 року (постановлену в складі колегії суддів: головуючого судді Макаренко Я.М., суддів Кононенко З.О., Мінаєвої О.М.)
УСТАНОВИВ:
І. Обставини справи
1. ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Харківської митниці Державної фіскальної служби України (далі - відповідач), в якому просив суд:
1.1. - визнати протиправною та скасувати постанову про порушення митних правил № 0287/80700/18 від 20.03.2018 року прийнятою заступником начальника Харківської митниці Державної фіскальної служби України -Волокітіним Є.П., про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності заст. 485 Митного кодексу України, провадження у справі закрити.
2. Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 20.08.2019 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Харківської митниці Державної фіскальної служби України про визнання протиправною та скасування постанови про порушення митних правил № 0287/80700/18 від 20.03.2018 року та закриття провадження у справі задоволено частково.
2.1. Скасовано постанову у справі про порушення митних правил № 0287/80700/18 від 20.03.2018 року прийнятою заступником начальника Харківської митниці Державної фіскальної служби України -Волокітіним Є.П., про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 485 Митного кодексу України та надіслано справу на новий розгляд до Харківської митниці Державної фіскальної служби України.
2.2. У задоволенні інших позовних вимог відмовлено.
3. Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від  23.10.2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1  залишено  без задоволення. Апеляційну скаргу Харківської митниці ДФС задоволено. Рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 20.08.2019 року по справі № 641/675/19     скасовано та прийнято нову постанову, якою в задоволенні позову ОСОБА_1 до Харківської митниці ДФС про визнання протиправною та скасування постанови про порушення митних правил № 0287/80700/18 від 20.03.2018 року та закриття провадження у справі відмовлено.
4. 26 квітня 2021 року до Другого апеляційного адміністративного суду надійшла заява від ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови  Другого апеляційного адміністративного суду від 23.10.2020 року за апеляційними скаргами ОСОБА_1 , Харківської митниці ДФС на рішення  Комінтернівського районного суду м. Харкова від 20.08.2019 року по справі № 641/675/19.
4.1. Обґрунтовуючи заяву позивач зазначив, що 20.03.2021 року ОСОБА_2 повідомив представнику позивача відомості про які до того моменту були невідомі, а саме: інформацію про те, що громадянин Нігерії ОСОБА_3 мав договірні відносини з UAB « MOLDAS» щодо ТЗ, який мав зобов`язання повернення ТЗ 3000 дол. Зазначені свідчення спростовували показання громадянина Нігерії Нігерії ОСОБА_3 , які  було покладено в основу постанови апеляційного суду. Таким чином, громадянин Нігерії Нігерії ОСОБА_3 , отримуючи вказаний транспортний засіб в користування, мав договірні зобов`язання перед UAB «MOLDAS» щодо повернення вказаного транспортного засобу його власникові UAB «MOLDAS» в певний строк, тому не міг ввозити вказаний ТЗ на «замовлення ОСОБА_1 » для відчуження йому.
ІІ. Рішення судів першої й апеляційної інстанцій і мотиви їх ухвалення
5. Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від  29 вересня 2021 року, у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови  Другого апеляційного адміністративного суду від 23 жовтня 2020 року у справі № 641/675/19 відмовлено.
6. Приймаючи вказану ухвалу, суд апеляційної інстанцій виходив з того, що вказані заявником обставини не можуть вважатися нововиявленими в розумінні статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).
ІІІ. Провадження в суді касаційної інстанції
7. Позивач подав касаційну скаргу на вказане судове рішення з підстави, передбаченої частини третьої статті 328 КАС України, в якій, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати його та направити справу для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції. 
Так, автор скарги посилається на відсутність висновку Верховного Суду щодо застосування пункту 1 частини другої статті 361 КАС України у її взаємозв`язку зі статтями 74, 75 КАС України у спірних правовідносинах.
Аргументи скарги зводяться до того, інформацію про те, що громадянин Нігерії ОСОБА_3 мав договірні відносини з UAB « MOLDAS» щодо ТЗ, який мав зобов`язання повернення ТЗ 3000 дол. Зазначені свідчення спростовували показання громадянина Нігерії Нігерії ОСОБА_3 , які  було покладено в основу постанови апеляційного суду. Таким чином, громадянин Нігерії Нігерії ОСОБА_3 , отримуючи вказаний транспортний засіб в користування, мав договірні зобов`язання перед UAB «MOLDAS» щодо повернення вказаного транспортного засобу його власникові UAB «MOLDAS» в певний строк, тому не міг ввозити вказаний ТЗ на «замовлення ОСОБА_1 » для відчуження йому не є новим доказом, а є істотною обставиною, що підтверджує нововиявлені обставини, тобто юридичні факти. На думку позивача, такий факт об`єктивно існував під час розгляду і вирішення справи та як фактичні дані, які породжують процесуальні наслідки набули наразі обов`язкового для врахування характеру, що впливають на законність і обґрунтованість рішення у цій справі.
8. Верховний Суд ухвалою від 24 жовтня 2022 року відкрив касаційне провадження з підстави, передбаченої частиною третьою статті 328 КАС України.
9. Представник митного органу подав відзив на касаційну скаргу, в якому, наголошуючи на безпідставності останньої, просить залишити її без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.
Така позиція ґрунтується на тому, що вказані заявником обставини не можуть вважатися нововиявленими за пунктом 1 частини другої статті 361 КАС України, на підставі якій позивачем була подана та обґрунтована відповідна заява, оскільки всі обставини у цій справі були неодноразово досліджені судами першої та апеляційної інстанцій. 
ІV. Нормативне регулювання й оцінка Верховного Суду
10. Завданням адміністративного судочинства у силу частини першої статті 2 КАС України є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
11. Приписами частини першої статті 341 КАС України визначено, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
12. Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам касаційної скарги, а також, виходячи з меж касаційного перегляду справи, визначених статтею 341 КАС України, колегія суддів зазначає наступне.
13. Відповідно до частин першої, другої статті 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. 
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.
14. Перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами є окремою процесуальною формою судового процесу, яка визначається юридичною природою цих обставин та є процесуальним засобом перевірки правильності судових постанов, ухвал, що має забезпечувати їх законність і обґрунтованість, захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними своїх повноважень на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, а також і на виконання завдань і досягнення мети адміністративного судочинства.
15. Стаття 361 КАС України встановлює вичерпний перелік підстав для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами з тим, щоб відповідно до принципу юридичної визначеності забезпечити стабільність судових рішень.
16. Так, за приписами частини другої статті 361 КАС України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є:
1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;
2) встановлення вироком суду або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного рішення у цій справі;
3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, яке підлягає перегляду.
17. З аналізу наведеної статті вбачається, що нововиявлені обставини - це факти, від яких залежить виникнення, зміна чи припинення прав і обов`язків осіб, що беруть участь у справі, тобто юридичні факти. Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення, та породжують процесуальні наслідки, впливають на законність і обґрунтованість ухваленого без їх врахування судового рішення.
18. Тобто, за своєю юридичною природою нововиявлені обставини є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які покладено в основу судового рішення.
Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постановах від 28 липня 2022 року та від 26 травня 2022 року у справах № 560/1778/19 та 480/3585/19 відповідно.
19. Під нововиявленою обставиною мається на увазі фактична обставина, яка має істотне значення і яка об`єктивно існувала на час розгляду справи, але не була і не могла бути відома усім особам, які брали участь у справі, та суду. 
Нова обставина, що з`явилася або змінилася після розгляду справи, не є підставою для перегляду справ. 
Не вважаються нововиявленими нові обставини, які виявлені після ухвалення судом рішення, а також зміна правової позиції суду в інших подібних справах. 
Не можуть вважатися нововиявленими ті обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами чи іншими особами, які беруть участь у справі. Обставини, що виникли чи змінилися після ухвалення судом рішення, а також обставини, на які посилався учасник судового процесу у своїх поясненнях, касаційній скарзі, або які могли бути встановлені в разі виконання судом вимог процесуального закону, теж не можуть визнаватися нововиявленими.
Аналогічна правова позиція була висловлена Верховним Судом у постанові від 02 травня 2018 року у справі № 303/3535/16.
20. У справі, що розглядається, позивач визначив інформацію що громадянин Нігерії    ОСОБА_3 мав договірні відносини з UAB « MOLDAS» щодо ТЗ, який мав зобов`язання повернення ТЗ 3000 дол., а тому не міг ввозити вказаний ТЗ на «замовлення ОСОБА_1 » для відчуження, як істотними для справи обставинами, а отже звернулався із заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами згідно з пунктом 1 частини другої статті 361 КАС України.
21. З огляду на правову позицію Великої Палати Верховного Суду, висловлену у постанові від 26 лютого 2020 року у справі № 800/578/17, необхідними умовами для визначення відповідної обставини нововиявленою, передбаченою пунктом 1 частини другої статті 361 КАС України є те, що: 
по-перше, вона існувала на час розгляду справи; 
по-друге, ця обставина не могла бути відома заявникові на час розгляду справи; 
по-третє, вона входить до предмета доказування у справі та може вплинути на висновки суду про права та обов`язки учасників справи. 
22. Також необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами. Процесуальні недоліки розгляду справи (зокрема, неповне встановлення фактичних обставин справи) не вважаються нововиявленими обставинами, проте можуть бути підставою для перегляду судового рішення в апеляційному або касаційному порядку.
Указаний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, що викладена у постанові від 29 серпня 2018 року у справі № 552/137/15-ц та постанові від 07 вересня 2020 року у справі № 820/5989/15.
23. Частиною четвертою статті 361 КАС України визначено, що не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами:
1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи;
2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.
24. Так, у адміністративному судочинстві перегляд судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами є особливим видом провадження. На відміну від перегляду судового рішення в порядку апеляційного та касаційного оскарження, підставою такого перегляду є не недоліки розгляду справи судом (незаконність та/або необґрунтованість судового рішення чи ухвали, неправильне застосування судом норм матеріального права, порушення норм процесуального права), а те, що на час ухвалення рішення суд не мав можливості врахувати істотну обставину, яка могла суттєво вплинути на вирішення справи, оскільки учасники судового розгляду не знали про неї та, відповідно, не могли надати суду про неї дані. Перегляд справи у зв`язку з нововиявленими обставинами має на меті не усунення судових помилок, а лише перегляд уже розглянутої справи з урахуванням обставин, про існування яких стало відомо після ухвалення судового рішення, для досягнення істини у справі.
25. Варто зауважити, що обов`язковою умовою для визнання обставин нововиявленими є не лише відсутність у заявника інформації про них на час розгляду справи, а й об`єктивна неможливість одержати її у відповідний час.
26. При цьому нововиявлена обставина як юридичний акт мав існувати на момент подання позову.
27. У справі, що розглядається, що зазначені обставини не є істотними, оскільки не спростовують факт  використання ОСОБА_1 транспортного засобу іноземної реєстрації марки «RENAULT KANGOO», (країна реєстрації-Литовська Республіка), який ввезений на митну територію України 01.08.2017 року громадянином Нігерії ОСОБА_3 в режимі  «тимчасове ввезення» до 1 року в зоні діяльності Харківської митниці ДФС для особистих потреб. 
28. Крім того, Другий апеляційний адміністративний суд приймаючи постанову від  23.10.2020 року, виходила з того, що  дії позивача щодо використання на митній території України транспортного засобу марки «RENAULT KANGOO», були протиправними, оскільки вказаний автомобіль позивач для своїх особистих потреб особисто на територію України не ввозив, а згідно ч. 4 ст. 380 Митного кодексу України, тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування можуть використовуватися на митній території України виключно громадянами, які ввезли зазначені транспортні засоби в Україну, для їхніх особистих потреб.
29. Отже, обставини, на які посилається позивач не є нововиявленими в розумінні пункту 1 частини другої статті 361 КАС України, а по своїй суті є новими доказами у справі.
30. Варто зазначити, що перегляд справи у зв`язку з нововиявленими обставинами має на меті перегляд уже розглянутої справи з урахуванням обставини, яка існувала на час вирішення справи, але про існування якої заявнику стало відомо після ухвалення судового рішення.
31. З огляду на наведене, Верховний Суд погоджується з висновками суду апеляційної інстанції про те, що наведені в заяві обставини не є нововиявленими в розумінні статті 361 КАС України.
32. Відповідно до рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Правєдная проти Росії" (Pravednaya v. Russia, заява № 69529/01) та рішення у справі "Попов проти Молдови" № 2 (Popov v. Moldova № 2, заява № 19960/04), процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду.
33. У пункті 33 рішення у справі "Христов проти України" (заява № 24465/04) Європейський Суд з прав людини зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, згідно з яким у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів (див. рішення у справі "Брумареску проти Румунії" (Brumarescu v. Romania), заява N 28342/95, пункт 61, ECHR 1999-VII, у справі "Желтяков проти України", заява № 4994/04, пункт 42).
Принцип юридичної визначеності вимагає поваги до принципу res judicata (пункт 34), тобто поваги до остаточного рішення суду. Згідно з цим принципом жодна сторона не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового до виконання рішення суду лише з однією метою - домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі. Повноваження судів вищого рівня з перегляду мають здійснюватися для виправлення судових помилок і недоліків, а не задля нового розгляду справи. Таку контрольну функцію не слід розглядати як замасковане оскарження, і сама лише ймовірність існування двох думок стосовно предмета спору не може бути підставою для нового розгляду справи. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли цього вимагають відповідні вагомі й непереборні обставини (див. рішення у справі "Рябих проти Росії" (Ryabykh v. Russia), заява №52854/39, пункт 52, ECHR 2003-IX, у справі "Желтяков проти України", заява №4994/04, пункт 43).
34. Таким чином, оскільки заява про перегляд рішень за нововиявленими обставинами, подана ОСОБА_1 не містила нововиявлених обставин, визначених частиною другою статті 361 КАС України, для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами, суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав для її задоволення.
35. За таких обставин Верховний Суд констатує, що оскаржуване судове рішення ґрунтуються на правильно встановлених фактичних обставинах справи, яким надана належна юридична оцінка, правильно застосовані норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, та не допущено порушень процесуального закону, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.
36. Таким чином, зважаючи на приписи статті 350 КАС України, касаційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.
V. Судові витрати 
37. З огляду на результат касаційного розгляду та відсутність документально підтверджених судових витрат, понесених учасниками справи у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції, судові витрати не розподіляються.
38. Керуючись статтями 3, 341, 345, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд
ПОСТАНОВИВ:
1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
2.Ухвалу Другого апеляційного адміністративного суду від 29 вересня 2021 року у справі № 641/675/19 залишити без змін.
3. Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                          О.О. Шишов 
Судді                                                                                                    І.В. Дашутін
                                                                                                                                         М.М. Яковенко