11.01.23
22-ц/812/86/23
Справа №484/5198/21 Головуючий суду першої інстанції – Паньков Д. А.
Провадження №22-ц/812/86/23 Доповідач суду апеляційної інстанції – Локтіонова О. В.

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М    У К Р А Ї Н И

11 січня 2023 року                                                            м.Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:
головуючого – Локтіонової О. В.,
суддів: Колосовського С. Ю., Ямкової О. О.,
із секретарем судового засідання – Богуславською О. М.,
за участі позивача – ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 01 листопада 2022 року, ухвалене під головуванням судді Панькова Д. В. в м. Первомайськ Миколаївської області, повний текст якого складено 10 листопада 2022 року, за позовом ОСОБА_1 до Первомайської міської ради Миколаївської області про визнання підробленим та незаконним акту вводу в експлуатацію гаража, визнання незаконним свідоцтва на право власності та визнання права власності на гараж,

У С Т А Н О В И В:

У грудні 2021 року ОСОБА_1 подав до суду вищезазначений позов до Первомайської міської ради Миколаївської області, який обґрунтовував наступним.
ОСОБА_1 зазначав, що у 1977 році він збудував, а потім користувався гаражем № НОМЕР_1 (115) по АДРЕСА_1 в автогаражному кооперативі «Южний».
У 2011 році позивач дізнався, що чоловік його колишньої дружини ОСОБА_2 по підробленому акту введення вищезазначеного гаражу в експлуатацію від 15.08.1996 р., який затверджено рішенням Первомайської міської ради №213 від 14.08.1996 р., зареєстрував право власності на гараж за собою.
ОСОБА_1 зазначав, що ОСОБА_2 спірний гараж не будував та пайові внески не здійснював, а тому складений 15 серпня 1996 року акт не має юридичного зв`язку з ОСОБА_2 , і як наслідок видане на його підставі свідоцтво про право власності на гараж є незаконним.
Посилаючись на зазначені обставини, позивач просив визнати підробленим та незаконним акт введення в експлуатацію гаражу № НОМЕР_1 (115) по АДРЕСА_1 в автогаражному кооперативі «Южний»; визнати незаконним свідоцтво про право власності на вищезазначений гараж, видане на ім`я ОСОБА_2 ; визнати за ним право власності на гараж.
Первомайська міська рада Миколаївської області проти задоволення позову заперечувала, зазначаючи, що оскарження позивачем акту про введення в експлуатацію гаражу не породить для нього жодних юридичних наслідків. Обставини, на які посилається позивач, вказують на його незгоду з рішенням Виконкому Первомайської міської ради №213, законність якого була підтверджена рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 13 грудня 2017 року, яким було встановлено, що акт та рішення органу місцевого самоврядування прав ОСОБА_1 не порушують.
Посилаючись на зазначені обставини, відповідач просив відмовити у задоволені позову.
Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 01 листопада 2022 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.
Ухвалюючи таке рішення, суд першої інстанції виходив із того, що заявлені позивачем позовні вимоги є безпідставними.
Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позовних вимог.
Позивач вказував, що суд першої інстанції неправильно дослідив докази та дав їм оцінку, а тому дійшов до помилкового висновку про необхідність відмови у задоволенні позову.
Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
З матеріалів справи вбачається, що 14 травня 1975 року ОСОБА_1 було надано дозвіл №167 на проведення будівельних робіт з будівництва гаражу розміром 3,5 м на 6 м на земельній ділянці, розташованій по АДРЕСА_1 (а.с.15).
Рішенням Первомайського міського суду Миколаївської області від 11 грудня 1979 року було визначено порядок користування гаражем, відповідно до якого ОСОБА_1 користується гаражем, а ОСОБА_3 - підвалом під ним.
14 серпня 1996 року приймальною комісією в присутності ОСОБА_2 зафіксовано, що ОСОБА_2 збудовано гараж площею 24 кв м з підвалом. Комісія постановила вважати цей гараж прийнятим в експлуатацію.
Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 13 грудня 2017 року, залишеним без змін постановою Апеляційного суду Миколаївської області від 29 січня 2018 року, відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Первомайської міської ради Миколаївської області, треті особи: ОСОБА_4 , Автогаражний кооператив «Южний», ОСОБА_5 про визнання незаконним рішення Первомайської міської ради Миколаївської області №213 від 14.08.1996 року «Про затвердження актів прийому в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів» в частині затвердження акту прийому в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкту жителю м. Первомайська ОСОБА_2 на гараж в АГК «Южний» та в частині зобов`язання міського комітету житлово-комунального господарства видати свідоцтво на право власності на гараж в АГК «Южний» ОСОБА_2 .
Правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.
Стаття 16 ЦК України визначає способи захисту цивільних прав та інтересів, якими можуть бути визнання права, визнання незаконними рішень.
Суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси (ч.1 ст. 21 ЦК України).
Згідно з вимогами ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. 
Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).
Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).
У частині першій статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Проаналізувавши викладене, колегія суддів вважає, що висновок районного суду про відсутність підстав для задоволення позову ОСОБА_1 відповідає обставинам справи та вимогам законодавства.
Позивач належними та допустимими доказами не довів, яким чином було порушено його права оскаржуваними актами, оскільки він не набував прав забудовника або власника спірного гаражу чи його користувача, як член кооперативу. Досліджені докази свідчать, що позивачу земельна ділянка для забудови не виділялася, він дій, які б свідчили про закінчення будівництвом та прийняття в експлуатацію гаражу не здійснював. 
За такого, колегія суддів не вбачає підстав для скасування оскаржуваного рішення суду, оскільки воно відповідає обставинам справи та вимогам законодавства.

Керуючись ст.374, 375, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1  залишити без задоволення, а рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 01 листопада 2022 року – без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і у випадках, передбачених ст.389 ЦПК України, може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту.

Головуючий          О. В. Локтіонова 

Судді                 С. Ю. Колосовський 

О. О. Ямкова 

Повний текст постанови складено 11 січня 2023 року.