ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 643/15775/21  Номер провадження 33/814/59/23	Головуючий у 1-й інстанції Мельникова І.Д.  Доповідач ап. інст. Хіль Л. М.	

ПОСТАНОВА 
ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2023 року 	м. Полтава	

Суддя Полтавського апеляційного суду Хіль Л.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Терещенка Дмитра Володимировича, діючого в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Московського районного суду м. Харкова від 22 листопада 2021 року 
у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП,
у с т а н о в и л а:
Постановою судді Московського районного суду м. Харкова від 22 листопада 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП України та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 51 грн 00 коп.
Стягнути з ОСОБА_1   судовий збір на користь держави в розмірі 454,00 грн.
Цією постановою ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що 22 серпня 2021 року о 00:40 год., перебуваючи за адресою: м.Харків, вул. В.Зубенка, 31А, висловлювався нецензурною лайкою у бік поліцейських, за що передбачена відповідальність за ст.173 КУпАП.
Не погодившись із вказаною постановою, її в апеляційному порядку оскаржив адвокат Терещенко Д.В., діючий в інтересах ОСОБА_1 , посилаючись на порушення місцевим судом норм матеріального та процесуального права.
В обґрунтування апеляційної скарги вказував, що працівниками поліції було порушено норми складання протоколу про адміністративне правопорушення, а саме: у графі підпис свідка вказано дані свідка та зазначено, що підпис на окремому аркуші, що не передбачено Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення в органах поліції.
Разом з тим пояснення свідка не зазначені у протоколі, як додаток до нього.
Вказував, що працівники поліції провокували словесний конфлікт та застосовували відносно ОСОБА_1 кайданки та фізичну силу.
Крім того з відеозапису долученого до матеріалів справи неможливо встановити хто саме вживає нецензурну лайку.
Зазначав, що ОСОБА_1 на адресу поліцейських з хуліганських мотивів не виражався нецензурною лайкою.
Ураховуючи викладене, прохав постанову судді Московського районного суду м. Харкова від 22 листопада 2021 року скасувати провадження відносно ОСОБА_1 за ст.173 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.
Про розгляд справи ОСОБА_1 був повідомлений через свого адвоката Терещенка Д.В., при цьому у судове засідання не з`явився, буд-які клопотання не надходили.
ОСОБА_2 також будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи у судове засідання не з`явився, не повідомивши суд про причини неявки.
Слухання справи неодноразово відкладалося у зв`язку із неявкою ОСОБА_1 та його адвоката Терещенка Д.В. (02 серпня 2022 року 15:20 год., 18 жовтня 2022 року 10:40 год., 15 листопада 2022 року 15:00 год., 02 лютого 2023 року 15:00 год.)
Разом з тим ОСОБА_1 повідомлявся про розгляд справи судовою повісткою, листом, який був направлений на електронну адресу його адвоката та який був ним отриманий, про що свідчить довідка про доставку електронного листа (а.с.48).
Крім того ОСОБА_1 повідомлявся про розгляд справи через оголошення на офіційному веб-порталі "Судова влада України", при цьому у судове засідання не з`явився та не повідомив причин неявки.
Суд вважає, що вжив усіх необхідних заходів щодо повідомлення особи про час і місце судового розгляду, однак він не з`явився у судове засідання та доказів про поважність причин своєї неявки до суду не надав.
Відповідно до положень ст. 268 КУпАП визначений вичерпний перелік справ про адміністративні правопорушення, під час розгляду яких участь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою.
Між тим, справа про притягнення особи до адміністративної відповідальності за ст.173 КУпАП відноситься до вищевказаного переліку ст. 268 КУпАП.
Однак апеляційний суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутність ОСОБА_1 .
Суд вважає, що його право при цьому не порушується, в тому числі і на захист, оскільки будучи повідомленим про розгляд справи він не з`явився, тобто уникає судового розгляду, цим самим має на меті уникнення ним адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення шляхом зволікання з розглядом справи.
Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Розумність тривалого судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів.
Європейський суд з прав людини в рішенні від 10 липня 1984 року у справі «Гінчо проти Португалії» передбачив, що держави учасниці Ради Європи зобов`язані організовувати свою правову систему таким чином, щоб забезпечити додержання положень п.1 ст. 6 Конвенції та вимог щодо судового розгляду упродовж розумного строку. При цьому вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі.
У ст. 129 Конституції України, закріплено конституційний припис, згідно якого, розгляд справ в судах відбувається відкрито, що, в свою чергу, гарантує особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, своєчасно дізнатись як про результати судового розгляду, так й отримати копію судового рішення з метою оскаржити постанову суду у встановлений законом строк.
Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
В рішенні Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.
Отже, особа має цікавитись ходом справи та результатами окремих судових засідань, використовувати засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
Аналіз наведених норм дає суду підстави дійти висновку, що наведене положення відповідає практиці Європейського суду з прав людини, і не може автоматично вважатись порушенням п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а неявка особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд розцінює як спосіб уникнути відповідальності. 
Тому суд вважає за можливе розгляд справи проводити у відсутність ОСОБА_1 , який належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи.
Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Диспозиція ст.173 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за дрібне хуліганство, тобто нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян. З об`єктивної сторони, хуліганство, незалежно від виду відповідальності (адміністративної чи кримінальної), характеризується порушенням громадського порядку, а з суб`єктивної сторони - умисною виною та мотивом явної неповаги до суспільства.
Об`єктом адміністративного проступку, передбаченого ст. 173 КУпАП є суспільні відносини у сфері охорони громадського порядку.
Громадський порядок - це обумовлена потребами суспільства система врегульованих правовими та іншими соціальними нормами система відносин, що складаються у громадських містах в процесі спілкування людей, і яка має на меті забезпечення спокійної обстановки суспільного життя, нормальних умов для праці і відпочинку людей, для діяльності державних органів, а також підприємств, установ та організацій.
Найбільш розповсюдженою формою дрібного хуліганства є нецензурна лайка у громадських місцях, непристойні висловлювання.
Іншою формою цього правопорушення є образливе ставлення до громадян, під яким необхідно розуміти докучливу поведінку, пов`язану з образливими діями, що зневажають честь і гідність людини та утискають будь-чию волю, до того ж у грубій розв`язній манері.
Обов`язковою ознакою об`єктивної сторони цього правопорушення є місце його скоєння, а саме - громадське місце.
Громадським місцем визначається - вільна в доступі необмеженому колу осіб територія нежитлового та невиробничого призначення, яка використовується для задоволення особистих потреб, у межах якої здійснюється державне регулювання суспільних відносин з охорони громадського порядку. Отже громадське місце є публічним і знаходиться у вільному доступі для необмеженого кола осіб, незалежно від соціальної, групової чи іншої належності й без будь-яких спеціальних дозволів.
З суб`єктивної сторони правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу, особа усвідомлює, що її дії, протиправні, вона передбачає, що в результаті їх здійснення будуть порушені громадський порядок і прагне до цього. Елементом суб`єктивної сторони дрібного хуліганства є також мотив задоволення індивідуальних потреб самоствердження шляхом ігнорування гідності інших людей.
Склад адміністративного правопорушення, передбачений ст. 173 КУпАПє формальним, коли діяння становить склад проступку незалежно від настання шкідливих наслідків, характеризується зухвалою поведінкою громадян, неповагою до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття.
Постанова суду першої інстанції повністю відповідає зазначеним вище вимогам.
Як убачається з матеріалів справи винуватість   ОСОБА_1   у порушенні ст. 173 КУпАП, за обставин, викладених у постанові, всупереч доводів апеляційної скарги, підтверджується наявними у справі доказами, а саме, даними, які містяться:
- у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 236052 від 22 серпня 2021 року - 22 серпня 2021 року о 00:40 год., перебуваючи за адресою: м.Харків, вул.В.Зубенка, 31А, висловлювався нецензурною лайкою у бік поліцейських, за що передбачена відповідальність за ст.173 КУпАП;
- у рапорті поліцейського від 22 серпня 2021 року, де зазначено, що ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , висловлювався нецензурно в бік поліцейських;
- у поясненнях ОСОБА_3 , у яких останній зазначив, що ОСОБА_1 поводив себе агресивно та виражався нецензурною лайкою та ображав працівників поліції;
- на відеозаписах із нагрудної відеокамери працівників поліції де зафіксовано факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення передбаченого ст. 173 КУпАП.
Вказані докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку та у передбачений законом спосіб. Відповідно відсутні будь-які сумніви у їх достовірності та істинності.
Протокол про адміністративне правопорушення складено відповідно до вимог ст. 256 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції та не містить порушень, які б впливали на суть розгляду справи.
Обставини, зазначені в протоколі повністю узгоджуються із дослідженими судом апеляційної інстанції відеозаписами із нагрудних камер поліцейських, на яких достатньо повно відображені події, які відбувалися 22 серпня 2021 року за участю ОСОБА_1 .
З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції вважає, що судом першої інстанції при розгляді даної справи у відповідності зі ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП були повно, всебічно та об`єктивно встановлені фактичні обставини та зібрані у справі докази  в їх сукупності, дана їм належна оцінка, керуючись законом суд прийшов до законного та обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.
Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду в постанові і були підставами для її скасування та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.
Ураховуючи наведене, апеляційний суд приходить до висновку про те, що постанова Московського районного суду м. Харкова від 22 листопада 2021 року є законною та обґрунтованою, а тому апеляційна скарга адвоката Терещенка Д.В., діючого в інтересах ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення.
Керуючись ст. 294 КпАП України, суддя апеляційного суду
п о с т а н о в и л а:
Апеляційну скаргу адвоката Терещенка Дмитра Володимировича, діючого в інтересах ОСОБА_1 – залишити без задоволення, а постанову судді Московського районного суду м. Харкова від 22 листопада 2021 року – без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського
апеляційного суду                                                                        Л.М. Хіль