ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
2 лютого 2023 року 
м. Київ
справа № 754/8631/20
провадження № 51-4624км21
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального
суду у складі:
головуючого                       ОСОБА_1 ,  
суддів                                   ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 
за участю:
секретаря судового
засідання                             ОСОБА_4 ,
прокурора                           ОСОБА_5 ,
засудженого                       ОСОБА_6 ,
захисника                            ОСОБА_7 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Київського апеляційного суду від 28 липня 2022 року,
Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини
Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 14 червня 2022 року відмовлено у відкритті провадження за заявою засудженого ОСОБА_6 про перегляд за виключними обставинами постанови цього ж суду від 18 травня 2021 року.
Апеляційний суд на підставі ч. 4 ст. 399 КПК відмовив у відкритті провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_6 на вищевказану ухвалу районного суду, оскільки скарга подана на судове рішення, яке не підлягає апеляційному оскарженню.
Вимоги касаційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі засуджений, посилаючись істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, просить скасувати ухвалу апеляційного суду і призначити новий розгляд у цьому суді. На думку засудженого, ухвала районного суду про відмову у відкритті провадження за заявою про перегляд судового рішення за виключними обставинами може бути оскаржена до апеляційного суду, а тому цей суд безпідставно відмовив у відкритті провадження за його скаргою. Відтак ухвала апеляційного суду є незаконною і підлягає скасуванню.
Позиції учасників судового провадження
Засуджений і його захисник підтримали касаційну скаргу та просили її задовольнити. Прокурор заперечував проти задоволення цієї скарги.
Мотиви Суду
Згідно із ч. 2 ст. 433 КПК суд касаційної інстанції переглядає рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.
Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 438 КПК підставою для скасування або зміни судових рішень судом касаційної інстанції є, зокрема, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.
Істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог КПК, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення (ч. 1 ст. 412 КПК).
Згідно з вимогами ст. 370 КПК судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Глава 34 КПК визначає підстави та порядок здійснення провадження за нововиявленими або виключними обставинами, строки звернення й вимоги до заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.
Як убачається з матеріалів провадження вироком Апеляційного суду АР Крим від 26 січня 2004 року, залишеним без зміни ухвалою Верховного суду України від 21 липня 2005 року, ОСОБА_6 засуджено до покарання у виді довічного позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.
Постановою Деснянського районного суду від 18 травня 2021 року відмовлено в задоволенні клопотання ОСОБА_6 про приведення вироку апеляційного суду у відповідність до вимог міжнародних норм права та вимог КПК (в ред. 1960 року) і призначення йому покарання, яке не буде порушувати ст. 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Деснянський районний суд м. Києва ухвалою від 14 червня 2022 року відмовив у відкритті провадження за заявою засудженого ОСОБА_6 про перегляд за виключними обставинами вищевказаної постанови районного суду від 18 травня 2021 року. При цьому суд зазначив, що ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.
Не погодившись з вказаним судовим рішенням,  ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, однак ухвалою апеляційного суду 28 липня 2022 року було відмовлено у відкритті провадження за його скаргою на вищевказану ухвалу районного суду від 14 червня 2022 року.
В обґрунтування свого рішення суд апеляційної інстанції зазначив, що засудженим подана апеляційна скарга на судове рішення, яке не підлягає апеляційному оскарженню, тому відповідно до вимог ч. 4 ст. 399 КПК у відкритті провадження слід відмовити. 
Разом із тим, з наведеним висновком судді апеляційного суду колегія суддів погодиться не може та вважає його рішення таким, що прийняте з порушенням вимог кримінального процесуального закону, яке, відповідно до ч. 1 ст. 412 КПК, слід визнати істотним.
Так, згідно зі ст. 129 КУ однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду.
Право особи на апеляційне оскарження спрямоване насамперед на реалізацію гарантованого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод права на справедливий суд. Забезпечення такого права є однією з важливих гарантій ухвалення правосудного рішення у кримінальному провадженні.
Стаття 55 КУ визначає, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Відповідно до вимог ст. 24 КПК кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого, а також на перегляд вироку, ухвали суду, що стосується його прав, свобод, законних інтересів, судом вищого рівня в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Згідно з ч. 1 ст. 392 КПК визначено перелік судових рішень суду першої інстанції, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку, зокрема: вироки, крім випадків, передбачених ст. 394 цього Кодексу; ухвали про застосування чи відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру; а також інші ухвали у випадках, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 467 КПК передбачено, що судове рішення за наслідками кримінального провадження за нововиявленими або виключними обставинами може бути оскаржене в порядку, передбаченому цим Кодексом для оскарження судових рішень суду відповідної інстанції.
З огляду на наведене, а також враховуючи положення п. 3 ч. 1 ст. 392, ч. 2 ст. 467 КПК, висновок суду про те, що ухвала районного суду про відмову у відкритті провадження за заявою про перегляд за виключними обставинами судового рішення, не підлягає апеляційному оскарженню, на думку колегії суддів є передчасним, оскільки це рішення суперечить вимогам кримінального процесуального закону. Крім того, таке рішення призвело до порушення права особи на апеляційне оскарження судового рішення.
Таким чином, суддею апеляційного суду було допущено таке порушення вимог кримінального процесуального закону, яке відповідно до ч. 1 ст. 412 КПК слід визнати істотним, оскільки воно перешкодило суду належним чином забезпечити права і законні інтереси учасників кримінального провадження й ухвалити законне та обґрунтоване рішення.
Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку, що касаційну скаргу слід задовольнити частково, оскаржувану ухвалу судді апеляційного суду необхідно скасувати на підставі п. 1 ч. 1 ст. 438 КПК та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції під час якого слід урахувати наведене та ухвалити законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення. 
Керуючись статтями 433, 434, 436, 441, 442 КПК, Суд
ухвалив:
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_6 задовольнити.
Ухвалу Київського апеляційного суду від 28 липня 2022 року скасувати і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.
Судді:
 
ОСОБА_1                                      ОСОБА_2                                          ОСОБА_3