УХВАЛА
13 лютого 2023 року
м. Київ
справа № 607/13174/19
провадження № 51-870ск23
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого             ОСОБА_1 , 
суддів                        ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу представника ОСОБА_4 , який діє в інтересах потерпілого - Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім 
«М-Трейд» (далі - ТОВ «Торговий Дім «М-Трейд»), на вирок Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 02 серпня 2022 року та ухвалу Тернопільського апеляційного суду від 26 грудня 2022 року щодо ОСОБА_5 , 
встановив:
Представник потерпілого звернувся до суду з касаційною скаргою на указані вище судові рішення щодо ОСОБА_5 .
Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) у касаційній скарзі зазначаються вимоги особи, яка подає касаційну скаргу, до суду касаційної інстанції. При цьому такі вимоги повинні відповідати, серед іншого, положенням ст. 436 цього Кодексу.
Статтею 436 КПК визначено повноваження суду касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги, який має право: залишити судове рішення без зміни, а  касаційну скаргу - без задоволення; скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; змінити судове рішення. 
Натомість у касаційній скарзі відображена вимога про скасування оскаржених судових рішень і призначення нового розгляду у суді апеляційної інстанції. Сформульована вимога до суду касаційної інстанції не відповідає передбаченим ст. 436 КПК повноваженням суду касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги, оскільки при призначенні нового апеляційного розгляду, скасування вироку місцевого суду потягне за собою відсутність предмету апеляційного перегляду. 
Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК в касаційній скарзі має бути наведено обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи  необґрунтованість судового рішення.
Частиною 1 ст. 438 КПК визначено, що підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є лише: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК), неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК) чи невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК). 
Посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судового рішення, які, на її думку, були допущені судами при винесенні судових рішень, навести конкретні аргументи в обґрунтування кожної позиції.
При цьому за приписами ст. 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу. Суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.
Таким чином неповнота судового розгляду та перевірка доказів на предмет їх достовірності, про що йдеться у касаційній скарзі, не є предметом перегляду судом касаційної інстанції, а відноситься до компетенції перевірки апеляційного суду.
Представник потерпілого у змісті касаційної скарги стверджує про невідповідність оскарженого рішення суду першої інстанції приписам ст. 370 КПК, чим, на його переконання, допущено істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.
В обґрунтування вимог касаційної скарги представник посилається на недотримання судом положень ст. 94 КПК щодо правил оцінки доказів, покладених в основу виправдувального вироку суду. Водночас не обґрунтовує яких порушень правил оцінки доказів з точки зору допустимості чи належності допустив цей суд, як і не обґрунтовує недотримання ним правил оцінки сукупності доказів у їх взаємоподнанні і взаємозв`язку, з  точки зору їх достатності для прийняття рішення про визнання ОСОБА_5 винуватим у вчинені інкримінованого йому злочину поза розумним сумнівом. Представник не наводить відповідного обґрунтування, із посиланням на неправильність оцінки конкретних доказів і висновків щодо кожного із них в оскарженому вироку, не  вказує належних підстав до висновку про необхідність повторного дослідження обставин, встановлених під час кримінального провадження, рішення про що може бути ухвалене судом лише за умови, що вони досліджені судом першої інстанції не повністю або з порушеннями.
Колегія суддів звертає увагу представника, що з огляду на приписи ч. 2 ст. 433 КПК суд касаційної інстанції може ухвалити рішення про погіршення становища виправданого виключно не тільки за наявності таких вимог в касаційній скарзі, а за наявності відповідних обґрунтованих доводів учасника кримінального провадження, змістом яких охоплюються належні підстави для такого рішення, оскільки, враховуючи вимоги ч. 3 ст. 26 КПК, не може на власний розсуд відшуковувати в оскарженому рішенні відповідні підґрунтя для того. Отже в доводах касаційної скарги має бути аналіз як окремих доказів і протиріч між ними, не усунутих судом, так синтез відомостей про обставини кримінального правопорушення, який спростовує висновки місцевого суду.
За приписами ст. 404 КПК суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги і вправі вийти за межі апеляційних вимог, лише якщо цим не погіршується становище обвинуваченого.
Представник потерпілого, стверджуючи про порушення судом апеляційної інстанції вимог статей 94, 419 КПК щодо перевірки доводів його апеляційної скарги, не указує чи були в цього суду належні процесуальні підстави до безпосереднього дослідження всіх доказів, які були предметом оцінки місцевого суду, та процесуальні шляхи до ухвалення рішення в контексті використання повноважень, визначених в ч. 3 ст. 404 КПК, враховуючи, що апеляційний перегляд виправдувального вироку за апеляційною скаргою на погіршення становища може здійснюватися виключно в межах апеляційної скарги.
За змістом касаційної скарги представник не погоджується з оцінкою судом апеляційної інстанції окремих доказів у кримінальному провадженні, проте не обґрунтовує яких порушень правил оцінки доказів допустив цей суд, як і не обґрунтовує недотримання ним правил оцінки всіх доказів у кримінальному провадженні з точки зору їх достатності та взаємозв`язку для прийняття рішення про визнання ОСОБА_5 винуватим у вчинені інкримінованого йому злочину.
З огляду на положення статей 433, 437 КПК, наявність вказаних недоліків перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження та в подальшому прийняття одного з рішень, передбачених ст. 436 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 429 КПК суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу було подано без додержання вимог, передбачених ст. 427 КПК, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху, в якій зазначаються недоліки скарги і встановлюється строк, необхідний для їх усунення, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів із дня отримання ухвали особою, котра подала касаційну скаргу.
Врахувавши вищенаведене, керуючись положеннями ст. 429 КПК, з огляду на те, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених ст. 427 КПК, колегія суддів дійшла висновку, що скаргу необхідно залишити без руху і надати строк на усунення недоліків.
Недоліки касаційної скарги, пов`язані з її змістом, можуть бути усунуті шляхом подання нової касаційної скарги.
Керуючись ст. 429 КПК, Суд
постановив:
Касаційну скаргу представника ОСОБА_4 , який діє в інтересах потерпілого ТОВ «Торговий Дім «М-Трейд», залишити без руху та встановити строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків касаційної скарги - п`ятнадцять днів із дня її отримання.
Роз`яснити, що касаційна скарга повертається в разі, якщо особа в установлений строк не усунула недоліків касаційної скарги, залишеної без руху.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1                                         ОСОБА_2                                           ОСОБА_3