УХВАЛА

02 лютого 2023 року 
м. Київ
справа №400/5222/21
адміністративне провадження № К/990/2890/23 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Уханенка С.А.,
суддів - Кашпур О.В., Радишевської О.Р., 
перевірив касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 03 серпня 2022 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 19 грудня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держпродспоживслужби в Миколаївській області про визнання протиправним та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення коштів,
В С Т А Н О В И В:
У липні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду першої інстанції з адміністративним позовом, в якому просила: визнати протиправними та скасувати накази Головного управління Держпродспоживслужби в Миколаївській області від 08 червня 2021 року №53-д  «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» та від 08 червня 2021 року №292-к  «Про звільнення»; поновити її на посаді заступника начальника управління - начальника відділу безпечності харчових продуктів та ветеринарної медицини Миколаївського міського управління Головного управління з 09 червня 2021 року; стягнути з Головного управління Держпродспоживслужби в Миколаївській області середній заробіток за час вимушеного прогулу.
Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 03 серпня 2022 року, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 19 грудня 2022 року, в задоволені позову відмовлено.
23 січня 2023 року ОСОБА_1 надіслала до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 03 серпня 2022 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 19 грудня 2022 року на підставі пункту 1, 3 частини четвертої статті 328 КАС України.
Предметом спору у цій справі є правомірність наказів про застосування дисциплінарного стягнення та звільнення, поновлення на посаді й стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.
Перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.
Згідно з частиною першою статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:
а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;
б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;
в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;
г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Порядок розгляду справ за правилами спрощеного позовного провадження, визначений Главою 10 КАС України.
Так, частинами першою - другою статті 257 КАС України установлено, що за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності. За правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.
Згідно з частиною четвертою статті 257 КАС України такими винятками є справи у спорах: щодо оскарження нормативно-правових актів, за винятком випадків, визначених цим Кодексом; щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо позивачем також заявлено вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної такими рішеннями, діями чи бездіяльністю, у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; про примусове відчуження земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності; щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру судових рішень, ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 14 липня 2021 року розгляд справи призначено та справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження.
Підстав, за яких судові рішення, постановлені у зазначеній справі можливо віднести до випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України судом касаційної інстанції не встановлено.
У касаційній скарзі ОСОБА_1 зазначила про те, що справа має для неї виняткове значення, що обумовлено негативними наслідками звільнення для її приватного життя. Вирішуючи такі спори, суди надають правову оцінку в залежності від обставин, установлених у кожному конкретному випадку. Верховний Суд відхиляє такі аргументи ОСОБА_1 , оскільки лише загальні посилання на винятковість справи за відсутності вмотивованих аргументів та ґрунтовних доводів не є підставою для відкриття касаційного провадження. Крім того, щодо норм законодавства, які наводить заявник у касаційній скарзі (стосовно приписів статті 64, частини другої статті 72 Закону №889-VIII), Верховним Судом уже сформовано висновки щодо їхнього застосування у такій категорії справ, що наразі і вирішує проблематику таких спорів та не вказує на винятковість цієї справи.
Також заявник посилається на те, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, проте не зазначає новітніх, проблемних та раніше ґрунтовно не досліджуваних питань права, а аргументи заявника зводяться до формальних посилань на недотримання відповідачем процедурних норм при здійсненні дисциплінарних повноважень та прийнятті рішень щодо звільнення, а також недотримання судами обов`язку мотивувати свої рішення відповідно до національного стандарту.
Інші аргументи скарги зводяться до незгоди з висновками судів першої та апеляційної інстанцій щодо наявності правових підстав для задоволення позову, переоцінки доказів та неповного з`ясування обставин справи судами першої та апеляційної інстанцій, що виключає можливість перегляду судового рішення з цих підстав судом касаційної інстанції, повноваження якого визначені статтею 341 КАС України.
Суд зазначає, що за приписами частини другої   статті 341 КАС України   оцінка доказів, установлення обставин, що не були встановлені або відхилені судом та вирішення питання щодо переваги одних доказів над іншими, не є повноваженнями суду касаційної інстанції, а позивач обґрунтовує свої доводи саме посиланням на обставини справи, що мають оціночний характер у сукупності з іншими обставинами, що не є підставою для відкриття касаційного провадження у справі.
Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають статті 129 Конституції України, згідно з пунктом 8 частини другої якої основними засадами судочинства є, зокрема, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та, у визначених законом випадках, - на касаційне оскарження судового рішення.
Зазначена конституційна норма кореспондується з положеннями частини першої статті 14 Закону України "Про судоустрій і статус суддів".
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
З огляду на відхилення Верховним Судом, зазначених заявником виняткових обставин, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, які є передумовою для перевірки вмотивованості підстав, визначених частиною четвертою статті 328 КАС України, у відкритті касаційного провадження у цій справі необхідно відмовити.
За таких обставин, Суд не вирішує клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку.
Керуючись статтями 248, 328, 333 КАС України, Суд
У Х В А Л И В :
1. У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 03 серпня 2022 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 19 грудня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держпродспоживслужби в Миколаївській області про визнання протиправним та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення коштів відмовити.
2. Копію ухвали направити заявнику за допомогою підсистеми ЄСІТС "Електронний кабінет"    (у разі його відсутності - на офіційну електронну адресу або засобами поштового зв`язку), а касаційну скаргу та додані до неї матеріали - у спосіб їхнього надсилання до суду.
3. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
Суддя-доповідач:                                                                                  С.А. Уханенко
Судді:                                                                                      О.В. Кашпур
                                                                                          О.Р. Радишевська