ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2022 року		Справа № 460/18508/22 пров. № А/857/12398/22	
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:
судді-доповідача – Качмара В.Я.,
суддів – Большакової О.О., Затолочного В.С.,
розглянувши у порядку письмового провадження в м.Львові справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області та Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області  про визнання дії та бездіяльності протиправними, провадження в якій відкрито за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 10 серпня 2022 року (суддя Комшелюк Т.О., м.Рівне, повний текст складено 10 серпня 2022 року), -
ВСТАНОВИВ:
У червні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі – ГУПФ) та Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (далі – ГУПФ-1) в якому, з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог (а.с.44-45), просив:
визнати протиправними та скасувати рішення ГУПФ про відмову в призначенні пенсії за заявою позивача від 22.03.2022, а також рішення про відмову в призначенні пенсії від 30.05.2022 № 056650007301, прийняте ГУПФ-1 за заявою позивача про призначення пенсії від 24.05.2022 (далі – Рішення);
зобов`язати ГУПФ повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком від 22.03.2022, зарахувавши час навчання у Професійно-технічному училещі № 38 (далі – ПТУ) з 01.09.1997 по 31.03.2001 до пільгового стажу і прийняти рішення про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (далі – Закон № 1788-XII) в редакції до внесення змін Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 (далі – Закон № 213-VІІІ) з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 23.01.2020 №1-р/2020 (далі – КСУ, Рішення №1-р/2020 відповідно) та рішення Верховного Суду від 21.04.2021 у зразковій справі №360/3611/20-а, відповідно до заяви про призначення пенсії за віком від 22.03.2022 .
Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 10 серпня 2022 року позов задоволено частково. Визнано протиправними дії ГУПФ щодо незарахування до пільгового стажу ОСОБА_1 час його навчання в ПТУ №39 м.Красноармійська. Зобов`язано ГУПФ-1 зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 період  навчання в ПТУ №39 м.Красноармійська з 01.09.1997 по 01.04.2001. В задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.
Не погодившись із ухваленим рішенням, в частині задоволених та відмовлених позовних вимог, його оскаржив позивач, який із покликанням на неправильне застосування норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, просить скасувати рішення суду в частині відмови у вимозі зобов`язання ГУПФ повторно розглянути заяву про призначення пенсії від 22.03.2022 та зарахувати час навчання в ПТУ №38 з 01.09.1997 по 31.03.2001 до пільгового стажу і прийняття рішення про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту «а» статті 13 Закону №1788-XII, в редакції до внесення змін Законом №213-VІІІ, з урахуванням Рішення №1-р/2020 та рішення Верховного Суду від 21.04.2021 у зразковій справі №360/3611/20-а, відповідно до заяви про призначення пенсії за віком від 22.03.2022 . Змінити  рішення суду,  визнавши протиправними дії ГУПФ щодо незарахування до пільгового стажу ОСОБА_1 час його навчання в ПТУ №38 м.Красноармійська та у частині зобов`язання ГУПФ-1 зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 період  навчання в ПТУ №38 м.Красноармійська з 01.09.1997 по 01.04.2001.
В апеляційній скарзі вказує, що суд першої інстанції не вірно зазначив номер ПТУ в якому проходив навчання позивач, замість №39 має бути №38. Зазначає, що судом безпідставно не взято до уваги висновки, що наведені у Рішенні КСУ №1-р/2020 та рішенні Верховного Суду від 21.04.2021 у зразковій справі №360/3611/20-а, чим порушено право позивача на належне пенсійне забезпечення.
Відповідачі відзиву на апеляційну скаргу не подали.
У відповідності до частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства (далі – КАС), суд апеляційної інстанції вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження, так як апеляційну скаргу подано на судове рішення, що ухвалене в порядку письмового провадження (без повідомлення сторін) за наявними у справі матеріалами.
Переглянувши справу за наявними у ній матеріалами, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав. 
Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки перерва між днем закінченням навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією позивача не перевищує трьох місяців, то час його навчання у ПТУ зараховується як до страхового стажу позивача, так і до пільгового. 
В частині відмови в задоволені позову, цей суд вказав, що відповідач, відмовляючи у призначенні позивачу пенсії за віком згідно з пункту 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі – Закон № 1058-IV), діяв на підставі, в межах та у спосіб, визначені чинним законодавством.
Такі висновки суду першої інстанції, по суті спору, відповідають встановленим обставинам справи, однак вказане рішення суду не може бути залишене без змін, з таких міркувань.
Апеляційним судом, з урахуванням встановленого судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи те, що 22.03.2022 та 24.05.2022 ОСОБА_1 звернувся до ГУПФ із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах.
30.05.2022 ГУПФ за результатами розгляду заяви від 24.05.2022 прийнято Рішення про відмову у призначенні пенсії через відсутність необхідного пільгового стажу. При цьому, вказано, що страховий стаж позивача становить 44 роки 05 місяців 22 дні. Пільговий стаж на підземних роботах, провідні професії становить 20 років 07 місяців 15 днів, в т.ч. стаж роботи на провідних професіях – 10 років 3 місяці 01 день.
За приписами статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Згідно з записами трудової книжки позивача від 15.05.2001 НОМЕР_1 , останній з 01.09.1997 по 01.04.2001 навчався в ПТУ №38 м.Красноармійська Донецької області за професією «електрослюсар підземний, машиніст підземних установок»; з 07.05.2001 по 11.05.2001 – зайнятий в навчальному пункті Відкритого акціонерного товариства «Вугільна компанія «Шахта «Красноармійська-Західна №1» (далі – ВАТ); з 15.05.2001 – прийнятий машиністом підземних установок 2 розряду в повним робочим днем в шахті; 01.11.2002 -  переведений машиністом підземних установок 3 розряду з повним робочим днем в шахті; 24.07.2005 – переведений учнем машиніста бурової установки підземним; 10.09.2005 – переведений машиністом бурової установки 4 розряду підземним з повним робочим днем в шахті; 04.11.2007 – звільнений з посади; 19.11.2007 по 23.02.2008 – робота в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Укрподземмоньтаж» (далі – ТОВ) на посаду електрослюсаря 3 розряду підземним з повним робочим днем в шахті; 18.03.2008 – прийнятий до Товариства з обмеженою відповідальністю «Донбасвуглепроходка» (далі – ТОВ-1) на посаду машиніста підземних установок 2 р; 01.07.2008 - присвоєно 3 розряду машиніста підземних установок; 08.11.2008 – звільнений з посади; 18.11.2008 – прийнятий на роботу в Товариство з обмеженою відповідальністю «Шахтобудівельна компанія «Донецькшахтопроходка» (далі – ТОВ-2) підземним горноробочим 3 р з повним робочим днем під землею; 06.07.2011 – переведений прохідником 4 р з повним робочим днем під землею; 07.05.2013 – переведений прохідником 5 розряду з повним робочим днем під землею; 01.04.2014 – переведений гірноробочим по ремонту гірничих виробок 4 розряду з повним робочим днем під землею; 10.11.2014 – переведений прохідником 5 розряду з повним робочим днем на підземній роботі; 01.12.2014 – звільнений з посади по переводу до Приватного акціонерного товариства «Шахтоуправління «Покровське»; 02.12.2014 – прийнятий по переводу прохідником 5 розряду підземним з повним робочим днем в шахті;  27.04.2016 – переведено прохідником 4 розряду підземним з повним робочим днем у шахті; 20.12.2017 переведено прохідником 5 розряду підземним з повним робочим днем у шахті.
Матеріали справи вказують, на те, що позивач у спірний період працював повний робочий день під землею.
Вказані професії позивача включені до Списку № 1, що затверджений постановами Кабінету Міністрів України (далі – КМУ) від 11.03.1994 №162, від 16.01.2003 №36, від 24.06.2016 № 461 та відносяться до Списку робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років, затвердженого постановою КМУ від 31.03.1994 № 202 (далі – Постанова №202).
Так, відповідно до Розділу I «Підземні гірничі роботи в шахтах і на будівництві вугільних (сланцевих) шахт Постанови № 202: усі робітники, зайняті протягом повного робочого дня на підземних роботах, керівники і спеціалісти підземних дільниць діючих і споруджуваних шахт для видобутку вугілля (сланцю), мають право на пільгову пенсію відповідно до положень частини 3 статті 114 Закону 1058-IV.
Статтею 17 Закону України «Про професійно-технічну освіту» (далі – Закон № 103/98-ВР) передбачено, що професійно-технічний навчальний заклад - це заклад освіти, що забезпечує реалізацію потреб громадян у професійно-технічній освіті. оволодінні робітничими професіями, спеціальностями, кваліфікацією відповідно до їх інтересів, здібностей, стану здоров`я.
Відповідно до статті 18 Закону №103/98-ВР до професійно-технічних навчальних закладів належать, зокрема, професійно-технічні училища відповідного профілю та навчально-курсовий комбінат.
Згідно статтею 12 Закону №103/98-ВР професійна (професійно-технічна) освіта здійснюється у закладах професійної (професійно-технічної) освіти за денною, вечірньою (змінною), очно-заочною, дистанційною, екстернатною формами навчання, з відривом і без відриву від виробництва та за індивідуальними навчальними планами.
За змістом частини другої статті 53 Закону України «Про вищу освіту» також визначено, що студентом (слухачем) є особа, яка в установленому порядку зарахована до вищого навчального закладу і навчається за денною формою, вечірньою або заочною, дистанційною формами навчання з метою здобуття певних освітнього та освітньо-кваліфікаційного рівнів.
Таким чином, навчанням у вищому навчальному закладі є період з дня зарахування особи до вищого навчального закладу на денну, вечірню або заочну форму навчання до дня її відрахування у зв`язку із завершенням навчання та отриманням відповідного документа про вищу освіту державного зразка.
Згідно зі статті 56 Закону №1788-XII до стажу роботи зараховується час навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах, і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.
За приписами статті 38 Закону №103/98-ВР час навчання у професійно-технічному навчальному закладі зараховується до трудового стажу учня, слухача, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.
Як встановлено судом та підтверджується записами трудової книжки позивача, довідкою Покровського професійного ліцею, дипломом кваліфікованого робітника, з 01.09.1997 по 01.04.2001 ОСОБА_1 навчався в ПТУ за професією «електрослюсар підземний, машиніст підземних установок»; з 07.05.2001 по 11.05.2001 був зайнятий в навчальному пункті ВАТ, а з 15.05.2001 – прийнятий машиністом підземних установок 2 розряду в повним робочим днем в шахті. 
Отже, оскільки перерва між днем закінченням навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією позивача не перевищує трьох місяців, то час його навчання у професійно-технічному навчальному закладі зараховується як до страхового стажу позивача, так і до пільгового. 
Відповідно до частини першої статті 308 КАС суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
З матеріалів справи видно, рішення суду в частині зобов`язання відповідача зарахувати до пільгового стажу позивача період навчання в ПТУ з 01.09.1997 по 01.04.2001 не оскаржується. Водночас, позивач-апелянт звертає увагу на те, що суд невірно вказав номер ПТУ, зазначено №39, натомість в трудовій книжці ОСОБА_1 та документах про освіту, що містяться в матеріалах справи видно, що вірним номером ПТУ є №38.
Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про необхідність зміни судового рішення шляхом зазначення вірного номера ПТУ №38.
Відповідно до частини четвертої статті 317 КАС зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.
З огляду на викладене, рішення суду підлягає зміні в його резолютивної частини, зважаючи на обставини викладені вище. 
Щодо вимоги про зобов`язання ГУПФ повторно розглянути заяву про призначення пенсії від 22.03.2022 та зарахувати час навчання в ПТУ №38 з 01.09.1997 по 31.03.2001 до пільгового стажу і прийняття рішення про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту «а» статті 13 Закону №1788-XII, в редакції до внесення змін Законом №213-VІІІ, з урахуванням Рішення №1-р/2020 та рішення Верховного Суду від 21.04.2021 у зразковій справі №360/3611/20-а, відповідно до заяви про призначення пенсії за віком від 22.03.2022, то слід зазначити наступне.
Так згідно, частиною першою статті 114 Закону №1058-IV визначено, що право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм  статті 28 цього Закону.
За змістом частини 3 цієї статті працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію  незалежно від віку,  якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах:  робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах  не менше 20 років.
За наявності стажу на підземних роботах менше 10 років у чоловіків і менше 7 років 6 місяців у жінок та страхового стажу, встановленого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім пункту 1 частини другої цієї статті, за кожний повний рік зазначених робіт пенсійний вік, встановлений абзацом першим статті 26 цього Закону, зменшується на один рік. При цьому пенсійний вік для жінок не може бути нижчим за вік, встановлений абзацом першим пункту 1 частини другої цієї статті.
Згідно абзацу 1 статті 26 Закону №1058-IV особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.
Відповідно до статті 13 Закону №1788-XII, в редакції до внесення змін Законом №213-VII на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи:
а) працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць:
чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах;
жінки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.
Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи із особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожний повний рік такої роботи чоловікам і на 1 рік 4 місяці - жінкам;
Згідно з позицією Великої Палати Верховного Суду, що викладена у зразковій справі 360/3611/20 в постанові від 3 листопада 2021 року, рішення Верховного Суду від 21 квітня 2021 року є зразковим для справ:
позивачем в яких є особа, яка:
звернулась до ПФУ за призначенням пенсії після 23.01.2020 з підстав, визначених статтею 13 Закону № 1788-ХІІ;
на момент звернення досягла: чоловіки – 55 років, жінки – 50 років;
набула стаж роботи, визначений статтею 13 Закону № 1788-ХІІ;
б) відповідачем є орган ПФУ, уповноважений на вирішення питання про призначення пенсії.
За висновком суду, до категорії осіб, на яких поширюється дія Рішення № 1-р/2020 і які відповідно мають право на пенсію за віком на пільгових умовах за положеннями Закону № 1788-ХІІ після 23.01.2020 (набрання чинності Рішенням № 1-р/2020), належать особи, які працювали до 01.04.2015, були зайняті повний робочий день на роботах зі шкідливими і важкими умовами праці, мали стаж роботи, визначений статтею 13 Закону №1788-ХІІ, в редакції, яка діяла до 01.04.2015, та досягли віку, визначеного цією статтею, на момент звернення до ПФУ за призначенням пенсії.
Як вказує позивач за призначенням пенсії на пільгових умовах він звернувся до ГУПФ 22.03.2022, станом на час звернення за пенсією його вік становив 40 років ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ).
З матеріалів справи видно та це не заперечується відповідачами, страховий стаж позивача становить 44 роки 3 місяці 3 дні, пільговий стаж за Списком №1 19 років, із застосуванням статті 12 Закону № 1788-ХІІ, формула розрахунку зменшення пенсійного віку позивача виглядає, так 60 років – 19 років за Списком №1 = 41 рік. Як зазначає позивач саме такий вік у нього має бути для призначення пенсії. Проте, як уже вказано вище станом на час звернення за призначенням пенсії вік позивача-апелянта становив 40 років, що є не достатнім для призначення пільгової пенсії навіть за умови застосування положень статті 13 Закону № 1788-ХІІ про умови зменшення пенсійного віку.
Крім того, на переконання апеляційного суду на спірні відносини не поширюються відносини, що були предметом розгляду зразкової справи №360/3611/20, так як позивач відноситься до осіб, що звертаються за призначенням пільгової пенсії, що призначається незалежно від віку, а у справі №360/3611/20 основним питанням було призначення пенсії на пільгових умовах зі зменшенням пенсійного віку.
Зважаючи на викладене, апеляційний суд не вбачає підстав для скасування рішення суду в частині відмовлених позовних вимог.
Відповідно до статті 316 КАС суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Підсумовуючи, враховуючи вимоги наведених правових норм, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково з наведених вище підстав.
Керуючись статтями 308, 311, 315-316, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 10 серпня 2022 року змінити, виклавши абзаци перший та другий резолютивної частини цього рішення суду у такій редакції:
«Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду в Рівненській області щодо незарахування до пільгового стажу ОСОБА_1 час його навчання в Професійно-технічному училищі №38 м.Красноармійська Донецької області.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду в Рівненській області зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 період навчання в Професійно-технічному училищі №38 м.Красноармійська Донецької області з 01.09.1997 по 01.04.2001.».
В решті рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 10 серпня 2022 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС.

Суддя-доповідач	 	В. Я. Качмар 	
судді	 	О. О. Большакова 	
 	 	В. С. Затолочний