Справа № 743/755/22 	Головуючий у 1 інстанції Павленко О. В. 	
Провадження № 33/4823/52/23 	  	
Категорія - ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.         	  	

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 січня 2023 року 	місто Чернігів	

Чернігівський апеляційний суд під головуванням судді Оседача М.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника – адвоката Косенка І.А. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 23 листопада 2022 року,- 

                                   В С Т А Н О В И В :

Цією постановою: 

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, ІПС 3-ї категорії 2 ВІПС, 1 прикордонної застави ВПС №2 в/ч НОМЕР_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 ,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі – КУпАП) з накладенням стягнення у виді штрафу у розмірі 2 465 грн.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь держави 496,20 грн. судового збору.
Як встановив суд, 26 жовтня 2022 року, о 10 год. 00 год. на території Ріпкинської ОТГ, Чернігівського району та області, під час контрольного шикування було виявлено відсутність ОСОБА_1 без поважних на те причин, чим порушив вимоги ст.ст. 11 Статуту внутрішньої служби ЗСУ,            ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту ЗСУ.

Не погодившись із рішенням суду, захисник адвокат Косенко І.А. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, просив постанову місцевого суду скасувати як необґрунтовану та закрити провадження по справі, у зв`язку з відсутністю в діях його підзахисного складу адміністративного правопорушення. Вважає, що висновок суду не відповідає фактичним обставинам справи, а постанова винесена із неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, оскільки, на думку захисту, з матеріалів справи вбачається відсутність в діях             ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП. Захист, акцентує увагу на тому, що причина затримки його підзахисним, на місці проходження служби, зумовлена непередбачуваною перешкодою в дорозі, у вигляді неодноразового виходу з технічного ладу транспортного засобу.    

У судове засідання апеляційної інстанції ОСОБА_1 та його захисник не з`явились, про час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, заяв про відкладення розгляду справи не подавали. 

Відповідно до вимог ч.6 ст.294 КУпАП участь особи, яка подала скаргу, чи інших осіб, які беруть участь у провадженні справи про адміністративне правопорушення, в розгляді справи судом апеляційної інстанції, не є обов`язковою. Наведене положення відповідає практиці Європейського суду з прав людини, аналіз якої свідчить про те, що відсутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, під час розгляду справи судом апеляційної інстанції не може автоматично вважатися порушенням п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до наступного висновку. 

Відповідно ст.ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами. 

Так, диспозицією ч. 2 ст.172-15 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за недбале ставлення військової службової особи до військової служби в умовах особливого періоду.

Суб`єктом даного правопорушення є військова службова особа. Під військовими службовими особами розуміються військові начальники, а також інші військовослужбовці.

Об`єктивна сторона правопорушення полягає у вчиненні таких дій, як недбале ставлення до військової служби в умовах особливого періоду.

Як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЧЦП №256364 від 03.11.2022, 26 жовтня 2022 року, о 10 год. 00 год. на території Ріпкинської ОТГ, Чернігівського району та області, під час контрольного шикування було виявлено відсутність ОСОБА_1 без поважних на те причин, чим останній порушив вимоги ст.ст. 11 Статуту внутрішньої служби ЗСУ, ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту ЗСУ (а.с.4). 

Отже, протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує факт учинення неправомірних дій, і є одним із джерел доказів, в силу положень ст.251 КУпАП.
  Аналізуючи зміст цього протоколу, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що ОСОБА_1 був ознайомлений з відомостями цього протоколу, про що свідчить його власноручний підпис у цьому протоколі.
Обставини вчиненого даного адміністративного правопорушення також підтвердив свідок ОСОБА_2 надавши відповідні пояснення в судовому засіданні суду першої інстанції, з приводу обставин викладених у протоколі про адміністративне правопорушення складеного відносно ОСОБА_1 .  

Твердження захисту про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення також спростовуються його особистими поясненнями (а.с.3), проте, відповідні докази з приводу неодноразового виходу з технічного ладу транспортного засобу, матеріалами справи не підтверджено.
       Належить взяти до уваги те, що протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою державою особою і дії посадової особи що його складала, в порядку передбаченому чинним законодавством ані ОСОБА_1 , ані його захисником не оскаржувалися, тобто останні не зверталися із скаргами на дії в.о. начальника відділу прикордонної служби №2 НОМЕР_2 прикордонного загону, який складав протокол.
Відтак, доводи апелянта про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення є необґрунтованими і не заслуговують на увагу. Таку позицію останнього слід розцінювати, як намагання його підзахисним уникнути встановленої законом відповідальності за скоєне.

Отже, викладені обставини вказують на те, що суд першої інстанції повно і всебічно дослідив матеріали справи, дав правильну оцінку доказам та обґрунтовано визнав ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-15 КУпАП, оскільки під час контрольного шикування було виявлено відсутність останнього без поважних на те причин, з чим погоджується й суд апеляційної інстанції.

Адміністративне стягнення ОСОБА_1 накладено судом першої інстанції у відповідності до вимог ст. 33 КУпАП, з врахуванням характеру вчиненого правопорушення, його особи, ступеня вини та в мінімальних межах санкції  ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, що є достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень як  ОСОБА_1 , так і іншими особами.

Враховуючи, що при розгляді справи судом першої інстанції не допущено порушень вимог ст. 280 КУпАП, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винність особи, що притягується до адміністративної відповідальності у вчиненому правопорушенні, кваліфікацію дій та необґрунтованість накладеного стягнення, підстав для скасування, або зміни постанови суду не вбачається.  

На підставі викладеного, керуючись статтею 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд – 

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника – адвоката Косенка І.А. в інтересах ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 23 листопада 2022 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за  ч. 2 ст. 172-15 КУпАП – без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно є остаточною і оскарженню не підлягає.   

Суддя	М. М. Оседач