УХВАЛА

03 квітня 2023 року 
м. Київ

справа №640/16429/21
адміністративне провадження №Зі/990/43/23

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Коваленко Н.В., розглянувши у порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про відвід колегії суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду Стародубу Олександру Павловичу, Кравчуку Володимиру Миколайовичу, Єзерову Альберту Анатолійовичу від участі у розгляді справи № 640/16429/21 за позовом ОСОБА_1 до Міністерства соціальної політики України треті особи Пенсійний фонд України, Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві, Державна казначейська служба України про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,

УСТАНОВИВ:

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 21.02.2023 відмовлено у задоволенні заяви позивача про ухвалення додаткового рішення у справі.

24.03.2023 ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 21.02.2023.

28.03.2023 до Верховного Суду від позивача надійшла заява про відвід колегії суддів Стародуба О.П., Єзерова А.А., Кравчука В.М. від розгляду справи №640/16429/21 на підставі частини 2 статті 6, частини 5 статті 7, пунктів 2, 4 частини 1 статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України.

В обґрунтування відводу позивач покликається на те, що вказана колегія суддів уже розглядала його касаційну скаргу на судові рішення у цій справі і ухвалою від 24.03.2023 відмовила у відкритті касаційного провадження. Також зазначає, що в ухвалі від 24.03.2023 судом не викладено повний зміст позовних вимог та доводів касаційної скарги. На думку позивача, такі обставини обумовлені переконанням колегії суддів у тому, що позивач не здатний усвідомлювати значення своїх процесуальних дій, а це принижує його честь і гідність. З цих підстав вважає, що колегія суддів з об`єктивних причин не зможе забезпечити справедливий розгляд цієї касаційної скарги безстороннім судом.

Ухвалою Верховного Суду від 30.03.2023 заяву ОСОБА_1 про відвід колегії суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду Стародуба О.П., Кравчука В.М., Єзерова А.А., визнано необґрунтованою та передано цю заяву для проведення автоматизованого розподілу щодо визначення судді для її вирішення.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31.03.2023 для розгляду вищезгаданої заяви визначено суддю Верховного Суду Коваленко Н.В., а 03.04.2023 вищевказану заяву передано судді - доповідачу.

Вирішуючи вищезазначену заяву, Верховний Суд виходить з такого.

Відповідно до статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу):

1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі;

2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи;

3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді;

5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

При цьому, колегія суддів відзначає, що головна мета відводу - гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи.

Надаючи оцінку об`єктивності судді під час вчинення ним процесуальних дій, необхідно виходити з таких критеріїв: чи вільний суддя під час виконання ним своїх обов`язків від будь-яких заходів впливу; чи сприяє його поведінка у судовому процесі та за стінами суду підтримці та зростанню довіри суспільства, представників юридичної професії та сторін у справі; чи вчинялись суддею дії, які можуть стати приводом для позбавлення його права брати участь у судовому засіданні та приймати рішення у справах.

Перед розглядом справи суддя повинен утриматись від будь-яких коментарів, які можуть вплинути на перебіг цієї справи чи поставити під сумнів справедливе ведення процесу. Суддя утримується від публічних та інших коментарів, оскільки це може перешкодити неупередженому розгляду справи стосовно певної особи чи питання.

При об`єктивному підході до встановлення наявності упередженості суду (суддів) повинно бути визначено окремо від поведінки судді, чи існують очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність. При цьому, вирішальним є саме наявність відповідних обставин, підтверджених належними та допустимими доказами, які свідчать про обґрунтованість сумніву в неупередженості суду, а позиція зацікавленої сторони є важливою але не вирішальною.

Верховний Суд зазначає, що суб`єктивний критерій вимагає оцінки реальних дій окремого судді під час розгляду конкретної справи і лише після встановлення фактів у поведінці судді, які можна кваліфікувати як прояв упередженості, можливо поставити під сумнів його безсторонність.

Зазначені ж у заяві ОСОБА_1 про відвід колегії суддів аргументи фактично зводяться незгоди з процесуальними (судовими) рішеннями, які були ухвалені суддями, про відвід яких порушується питання, акцентується увага на певних недоліках форми і змісту таких рішень, які, на думку заявника, були допущенні при їх ухваленні.

Однак Верховний Суд підкреслює, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не можуть слугувати підставою для відводу в силу прямої (імперативної) вказівки процесуального закону (частина четверта статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України).

Приписами пункту 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів від 19.05.2006 (Схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН від 27.07.2006 №2006/23) визначено, що об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи також в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Отже, вказані у заяві ОСОБА_1 доводи стосовно незгоди з процесуальними рішеннями суддів та посилання на певні структурні, формальні недоліки таких рішень, які, на його думку, були допущені суддями, самі собою не є самостійною підставою для відводу суддів, якщо такі факти не пов`язані з існуванням об`єктивних обставин, що можуть свідчити про упередженість суддів, їх необ`єктивність, зацікавленість у результатах розгляду справи, викликати недовіру до них, сумніви щодо безсторонності в очах стороннього спостерігача.

Варто наголосити, що Європейський суд з прав людини, аналізуючи об`єктивний критерій безсторонності судді, у пункті 43 рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), заява №33958/96 та згодом з посиланням на цю справу у пункті 50 рішення від 09.11.2006 у справі «Білуха проти України» (Заява №33949/02) відзначав, що особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного.

Водночас зміст наведених заявником мотивів, покладених у основу його вимог про відвід суддів, не вказує на наявність обставин, які б у ракурсі визначених ЄСПЛ принципів безсторонності судді могли б свідчити про те, що критерій об`єктивності суддів у справі, яка розглядається, не був дотриманий. Доказів протилежного заявником не надано і мотивів, з яких це могло б вбачатись - ним не наведено.

Враховуючи викладене, Суд дійшов висновку, що наведені заявником мотиви та подані ним документи не свідчать про наявність жодної з передбачених статтями 36, 37 Кодексу адміністративного судочинства України підстав для відводу колегії суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду Стародуба О.П., Кравчука В.М., Єзерова А.А., від участі у розгляді цієї справи.

Тому в задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід суддів належить відмовити.

Керуючись статтями 36, 40 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід колегії суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду Стародубу Олександру Павловичу, Кравчуку Володимиру Миколайовичу, Єзерову Альберту Анатолійовичу від участі у розгляді справи № 640/16429/21 за позовом ОСОБА_1 до Міністерства соціальної політики України треті особи Пенсійний фонд України, Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві, Державна казначейська служба України про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та не оскаржується.

Суддя                                                                                                    Н.В. Коваленко