П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №  120/8494/22 
Головуючий у 1-й інстанції:   Бошкова Ю.М.  
Суддя-доповідач:  Граб Л.С. 
 23 березня 2023 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Граб Л.С. 
суддів:  Смілянця Е. С.  Сторчака В. Ю. 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 16 січня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до  військової частини НОМЕР_1 , в якому просив:
-визнати протиправними дії в/ч НОМЕР_1 щодо порушення вимог абзаців 3,4,5,6 п.5 "Порядку проведення індексації грошових доходів населення" затвердженого постановою КМУ від 17.07.2003        №1078 при нарахуванні та виплаті індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 в період 01.03.2018 по 17.05.2019 
-зобов`язати в/ч НОМЕР_1 здійснити перерахунок та доплату індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 в період д 01.03.2018 по 17.05.2019, виходячи з фіксованої величини 4441,88 грн. що розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу відповідно до вимог абз.4,5,6 п.5 "Порядку проведення індексації грошових доходів населення" затвердженого постановою КМУ від 17.07.2003 № 1078 в сумі 646222,19 грн.
Ухвалою Вінницького  окружного адміністративного суду від 16 січня 2023 року провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до в/ч НОМЕР_1 про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії - закрито, відповідно до ч.2 ст.238 КАС України.
Не погоджуючись з вказаною ухвалою та посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати  ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 16.01.2023, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.
В обгрунтуванні вимог апеляційної скарги, ОСОБА_1 посилається на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для розгляду справи, невідповідність висновків обставинам справи та порушення норм  процесуального права. 
Розгляд справи колегією суддів здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції дійшов висновку, що предмет позову в межах справи №120/6469/20-а та справи №120/8494/22-а відрізняється лише розрахунками в частині визначення фіксованої суми індексації та її загального розміру, однак такі розрахунки базуються на тих самих нормах права, що не свідчить про виникнення нового спору між сторонами
Переглядаючи оскаржуване судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіряючи дотримання судом першої інстанцій норм процесуального права, колегія суддів виходить із наступного.
Відповідно до ч.1 ст.5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1 - 4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю. 
П.4 ч.1 ст. 238 КАС України передбачено, що суд закриває провадження у справі, якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.
Закриття провадження у справі у цьому разі можливе за умови, що рішення, яке набрало законної сили, ухвалене за результатами розгляду тотожного позову, в якому збігаються сторони, предмет і підстави позовів.
Таким спором відповідно до наведеної норми визнаються позови, у яких збігаються сторони, предмет і підстава, тобто коли позови повністю тотожні за складом учасників адміністративного процесу, вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду і є такі, що набрали законної сили, рішення або постанова суду, ухвала про закриття провадження в адміністративній справі.
Подібність справ і відносин визначається за такими основними критеріями: суб`єктним, об`єктним і змістовним. Необхідно враховувати суб`єктний склад учасників відносин, зміст правовідносин (права та обов`язки сторін спору); об`єкт і предмет правового регулювання, однаковість матеріально-правового регулювання спірних правовідносин, умови застосування правових норм (зокрема, щодо часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин); предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог, установлені судом фактичні обставини.
Верховний Суд у постанові від 05.12.2019 у справі №826/3678/16 вказав, що позови вважаються тотожними лише тоді, коли в них співпадають сторони, предмет і підстави, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду. У випадку зміни хоча б одного з цих елементів позови вважаються не тотожними і суддя не вправі відмовити у відкритті провадження у справі.
Підстава позову - це ті обставини і норми права, які дозволяють особі звернутися до суду, а предмет позову - це матеріально-правові вимоги позивача до відповідача, стосовно яких він просить ухвалити судове рішення.
Визначаючи підстави позову як елементу його змісту, суд повинен перевірити, на підставі чого, тобто яких фактів (обставин) і норм закону позивач просить про захист свого права.
Згідно з позицією, висловленою Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 11.04.2018 у справі №11-257заі18 тотожними визнаються позови, у яких збігаються сторони, предмет і підстава, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників адміністративного процесу, вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду.
Аналіз вищезазначеного дає суду підстави для висновку, що для встановлення тотожності підстав позову визначальне значення має коло обставин та фактів, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги. Не є зміною підстав адміністративного позову викладення одних і тих же обставин, але в іншій стилістичній формі або із зазначенням обставин, які були відомі заявникові під час подання ним первісної заяви, але були аргументовані ним інакше. Крім того, посилання на наявність доказів, відмінних від тих, які були подані при первинному зверненні, не свідчать про зміну підстав звернення до суду з позовом.
Отже, кожна особа наділена правом на звернення до суду, якщо вважає, що суб`єкт владних повноважень своїми рішеннями, діями або бездіяльністю допустив порушення своїх прав. При цьому, таке право не є абсолютним. Так, у випадку встановлення судом наявності у провадженні цього або іншого суду справи про спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі на підставі п.4 ч.1 ст.170 КАС України.
Здійснюючи аналіз підстав і обставин, якими позивач обґрунтовує позовні вимоги у справі, що розглядається та у справі №120/6469/20-а, колегія суддів вказує на таке.
Як вбачається зі змісту рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 05.02.2021 у справі №120/6469/20-а, ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до в/ч НОМЕР_1 , в якому просив:
-визнання протиправною бездіяльності військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 17.05.2019 в повному обсязі;
- визнати протиправними дії в/ч2193 щодо застосування грудня 2014 року та січня 2018 року, як місяців в яких починається обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базових місяців) в період з 01.12.2015 по 28.02.2018, а в період з 01.03.2018 по 17.05.2019 не врахування абзаців 4, 6 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078;
-зобов`язати в/ч НОМЕР_1 нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення ОСОБА_1 за період 01.12.2015 по 17.05.2019, в сумі 148012,84 грн, із застосуванням січня 2008 року, як місяця з якого починається обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця) в період з 01.12.2015 по 28.02.2018 , а в період з 01.03.2018 по 17.05.2019 з урахуванням абзацу 4, 6 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078.
В обґрунтування позовних вимог представник позивача вказує на протиправну бездіяльність військової частини щодо непроведення нарахування та виплати індексації грошового забезпечення позивача за період з 01.12.2015 по 17.05.2019 та протиправні дії військової частини щодо застосування грудня 2014 року та січня 2018 року, як місяців з яких починається обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базових місяців) в період з 01.12.2015 по 28.02.2020, а в період з 01.03.2018 по 17.05.2019 неврахування абзаців 4, 6 пункту 5 "Порядку проведення індексації грошових доходів населення" затвердженого постановою КМУ від 17.07.2003 за №1078, а тому за захистом своїх прав звернувся до суду з даним позовом.
За результатами розгляду справи №120/6469/20-а Вінницьким окружним адміністративним судом прийнято рішення від 05.02.2021, яким позов задоволено частково: визнано протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 року по 28.02.2018 року без урахування базового місяця січня 2008 року; зобов`язано в/ч НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 28.02.2018 року з урахуванням базового місяця січня 2008 року.
В подальшому, ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом, в якому просив:
-визнати протиправними дії в/ч НОМЕР_1 щодо порушення вимог абзаців 3,4,5,6 п.5 "Порядку проведення індексації грошових доходів населення" затвердженого постановою КМУ від 17.07.2003        №1078 при нарахуванні та виплаті індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 в період 01.03.2018 по 17.05.2019 
-зобов`язати в/ч НОМЕР_1 здійснити перерахунок та доплату індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 в період д 01.03.2018 по 17.05.2019, виходячи з фіксованої величини 4441,88 грн. що розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу відповідно до вимог абз.4,5,6 п.5 "Порядку проведення індексації грошових доходів населення" затвердженого постановою КМУ від 17.07.2003 № 1078 в сумі 646222,19 грн.
Мотивами позовної заяви зокрема зазначено, що на виконання судового рішення у справі №120/6469/20-а відповідачем здійснено нарахування та виплату індексації, сума якої за лютий 2018 року склала 4258,75 грн. За період з 01.03.2018 по 17.05.2019 виплачено лише поточну індексацію. Проте на переконання ОСОБА_1 ,  в/ч НОМЕР_1 в порушення вимог абзаців 3,4,5,6 п.5 Порядку №1078 не було враховано та виплачено індексацію з 01.03.2018 по 17.05.2019, виходячи із фіксованої величини 4441,88 грн., що розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу в сумі 64622,19 грн. 
За вказаних обставин, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції, що предмет позову в рамках справи №120/6469/20-а та справи №120/8494/22-а відрізняється лише розрахунками в частині визначення фіксованої суми індексації та її загального розміру.  
Згідно статті 242 КАС України рішення суду повинно грунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин у адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Враховуючи зазначене, колегія суддів вважає передчасним висновок суду першої інстанції про наявність підстав для повернення позивачу позовної заяви у даній справі, а тому оскаржувану ухвалу суду не можна визнати такою, що відповідає вимогам ст.242 КАС України.
У силу п.2 ч.1 ст.315  КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
Згідно зі ст.317   КАС України   підставами для скасування судового рішення суду першої  інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення зокрема є, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Статтею 320 КАС України передбачено, що підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є, зокрема: невідповідність висновків суду обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.
Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що допущені судом першої інстанції порушення норм процесуального права є такими, що призвели до неправильного вирішення питання та є підставою для скасування ухвали суду та направлення справи для продовження розгляду. 
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 320, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 16 січня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії скасувати.
Справу направити до Вінницького окружного адміністративного суду для продовження розгляду.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає. 

          
Головуючий	 		Граб Л.С.	
 	 	 	 	
Судді	 	  	Смілянець Е. С.    Сторчак В. Ю.