ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2023 р. 	Справа № 520/19662/21	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Мінаєвої О.М.
суддів: Калиновського В.А. ,  Кононенко З.О. 
за участю секретаря судового засідання  Пукшин Л.Т
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Північного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 15.12.2021 року, головуючий суддя І інстанції: Бадюков Ю.В., м. Харків, повний текст складено 15.12.21 року у справі № 520/19662/21
за позовом            приватного акціонерного товариства "Завод Південкабель"      
до                       Північного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків                                 
про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, приватне акціонерне товариство "Завод Південкабель", звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Північного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків, в якому просив суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Північного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків від 07 вересня 2021 року №00001640402.  
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 15.12.2021 року у справі № 520/19662/21 адміністративний позов задоволено. 
Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Північного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків від 07 вересня 2021 року №00001640402.
Відповідач, Північне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків, не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 15.12.2021 року у справі № 520/19662/21 та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач зазначив, що суд першої інстанції неправильно та не повністю з`ясував фактичні обставини, що мають істотне значення для належного вирішення справи, не повністю дослідив наявні у справі докази та порушив норми матеріального та процесуального права, а саме ст.ст. 72-76 Кодексу адміністративного судочинства України; пп. «а» п. 198.1 ст. 198, п. 198.3 ст. 198, п. 198.6 ст. 198, п.п. 200.1, 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України. 
Відповідач зазначає, що проведеним аналізом наявної податкової інформації, даних аналітичних систем та ЄРПН встановлено, що товар крейда тонкодисперсна-наповнювач МТД, що реалізований ТОВ “Об`єднання Євротрейд” на адресу ПАТ “Завод Південкабель” у березні, квітні, травні 2021 року згідно бази даних ЄДРПН не було придбано у жодного  підприємства-виробника чи імпортера. Вказує, що ТОВ “Об`єднання Євротрейд” не є виробником поставлених товарів на адресу ПАТ “Завод Південкабель”. З урахуванням зазначеного, перевіркою не підтверджено факт придбання ПАТ “Завод Південкабель” товару у ТОВ “Об`єднання Євротрейд” на загальну суму 132240 грн., в т.ч. ПДВ 22040,0 грн. Вважає, що в первинних документах, складених ТОВ “Об`єднання Євротрейд” зазначені господарські операції, які фактично не відбувались, в частині поставки товару, а тому податкові накладні №61 від 19.03.2021 р., №9 від 16.04.2021 р. та №8 від 12.05.2021 р. не мають юридичної сили первинних документів. Перевіркою встановлено порушення позивачем п.п. “а” п. 198.1 ст. 198, п. 198.3 ст. 198, п. 198.6 ст. 198 , п. 200.1, 200.4 ст. 200, Податкового кодексу України на загальну суму 22040,0 грн., в тому числі за березень 2021 року на суму 7120,0 грн., квітень 2021 на суму 7460,00 грн., травень 2021 року на суму 7460,00 грн., а тому вважає, що оскаржуване податкове повідомлення - рішення є правомірним та не підлягає скасуванню.
Представник позивача в судовому засіданні проти апеляційної скарги заперечував, просив суд залишити без змін рішення суду першої інстанції.
Представник відповідача в судовому засіданні підтримав доводи апеляційної скарги, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду першої інстанції, прийняти нову постанову, якою позов залишити без задоволення.
Розглянувши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів, переглядаючи судове рішення в межах доводів апеляційної скарги у відповідності до ч.1 ст. 308 КАС України, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що Північним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків, на підставі наказу від 20.07.2021 р. № 70-п, проведено документальну позапланову виїзну перевірку ПАТ “Завод Південкабель” щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за травень 2021 року від`ємного значення податку на додану вартість, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету, про що було складено акт від 17.08.2021 року № 309/35-00-04-02-09/00214534 (а.с. 17-31).
Під час перевірки були встановлені порушення позивачем вимог: п.п. “а” п. 198.1 ст. 198, п. 198.3 ст. 198,п. 198.6 ст. 198, п. 200.1, 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України, що призвело до завищення податкового кредиту за травень 2021 р. у сумі 22040 грн., внаслідок чого завищено суму від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду, за травень 2021 року на 22040 грн.
На підставі акту перевірки відповідачем складено податкове повідомлення-рішення від 07.09.2021 р. № 00001640402, яким  підприємству зменшено розмір від`ємного значення  суми податку на додану вартість  у розмірі 22040,00 грн (а.с.14-15).   
Позивач не погодився з податковим повідомленням-рішенням, звернувся з позовом до суду.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що господарські операції позивача з його контрагентом мали реальний характер, а тому вважає, що позивачем правильно сформовано дані податкового обліку по господарських взаємовідносинах з контрагентом, в зв`язку з чим оскаржуване податкове повідомлення - рішення підлягає скасуванню.  
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з таких підстав.
З матеріалів справи встановлено, що у межах здійснення господарської діяльності, згідно з Договором поставки № 26/20 пст від 15.09.2020 р. ТОВ “Об`єднання Євротрейд” (далі – постачальник) бере на себе зобов`язання виготовляти та систематично постачати і передавати у власність ПАТ “Завод Південкабель” (далі – покупець) певний товар крейду тонкодисперсну-наповнювач для норпластів ТУ У 14.1-31054873-017:2011, а покупець зобов`язується приймати цей товар та своєчасно здійснювати його оплату на умовах даного договору. 
Відповідно до пункту 5.5. Договору поставки № 26/20 пст від 15.09.2020 р. датою переходу права власності на товар від постачальника до покупця вважається дата оформлення видаткової накладної на даний товар.
Поставка товару за Договором поставки № 26/20 пст від 15.09.2020 р. відбулась відповідно до видаткових накладних: № НФ000000220 від 19.03.2021 р., №НФ000000317 від 16.04.2021 р., № НФ000000369 від 12.05.2021 р. (а.с. 59, 60, 61).
Транспортування товару здійснювалось відповідно ТТН-000223 від 12.05.2021 р., ТТН-000156 від 16.04.2021 р., ТТН б/н від 19.03.2021 р. (а.с. 62, 63, 64).
Оприбуткування товару підтверджено прибутковими ордерами № 83 від 19.03.2021 р., №120 від 16.04.2021 р. та №159 від 12.05.2021 р. (а.с. 65, 66,67).
Оплата за товар здійснювалась відповідно до платіжних доручень № 1407 від 23.03.2021 р., № 2243 від 20.04.2021 р., №1244 від 13.05.2021 р. (а.с. 68, 69, 70).
Всі перелічені первинні документи, які підтверджують реальність здійснення господарської операції між ТОВ “Об`єднання Євротрейд” та ПАТ “Завод Південкабель” щодо придбання крейди тонкодисперсної, були предметом дослідження під час перевірки та відображені в акті від 17.08.2021 р. № 309/35-00-04-02-09/00214534.
Податковим органом не зазначено обставин, внаслідок яких первинні документи, які підтверджують реальність здійснення господарської операції між позивачем та його контрагентом, не можуть вважатися такими у розумінні Закону України “Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні”.
За фактом поставки товару складено та зареєстровано у Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні від 19.03.2021 р. № 61 на суму 42720,00 грн., у тому числі ПДВ 7120,00 грн., від 16.04.2021  №9 на суму 44760,00 грн., у тому числі ПДВ 7460,00 грн., від 12.05.2021 №8 на суму 44760,00 грн., у тому числі ПДВ 7460,00 грн. (а.с. 54-58).
Колегія суддів вважає, що господарські операції позивача з його контрагентом мали реальний характер, призвели до зміни майнового стану учасників господарських відносин, що підтверджується наявними в матеріалах справи документами. Всі зазначені вище документи підтверджують і розкривають суть, внутрішню сторону господарських операцій з отримання товару.
У відповідності до пп. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.
Згідно п. 198.1 ст. 198 Податкового кодексу України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій, зокрема, з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.
Відповідно до п. 198.2 ст. 198 Податкового кодексу України датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг або дата отримання платником податку товарів/послуг.
При цьому за правилами п.198.3 ст.198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи); ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.
Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.
Відповідно до п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу. У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу. Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
Для отримання права на податковий кредит із сум податку на додану вартість, сплачених в ціні придбаного товару (робіт, послуг), платник податку на додану вартість повинен мати податкові накладні, видані на фактично отриманий товар (роботи, послуги), що призначений для використання у власній господарській діяльності.
Таким чином, податковий кредит для цілей визначення об`єкта оподаткування податком на додану вартість має бути підтверджений належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.
Згідно п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін. У податковій накладній зазначаються в окремих рядках такі обов`язкові реквізити: а) порядковий номер податкової накладної; б) дата виписування податкової накладної; в) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг; г) податковий номер платника податку (продавця та покупця). У разі постачання/придбання філією (структурним підрозділом) товарів/послуг, яка фактично є від імені головного підприємства - платника податку стороною договору, у податковій накладній, крім податкового номера платника податку додатково зазначається числовий номер такої філії (структурного підрозділу); д) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг; е) опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг; є) ціна постачання без урахування податку; ж) ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні; з) загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку; і) код товару згідно з УКТ ЗЕД (для підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України).
Відповідно до п. 201.7 ст. 201 податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).
У разі якщо частка товарів/послуг, послуг не містить відокремленої вартості, перелік (номенклатура) частково поставлених товарів/послуг зазначається в додатку до податкової накладної у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, та враховується при визначенні загальних податкових зобов`язань.
Пунктом 201.10 статті 201 Податкового кодексу України встановлено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.
З матеріалів справи встановлено, що позивачем з контрагентом ТОВ “Об`єднання Євротрейд” належним чином оформлені договірні відносини та на виконання вимог податкового законодавства оформлені первинні документи, документи бухгалтерського обліку, які відповідають вимогам чинного законодавства України.   
Контролюючим органом, у свою чергу, не надано належних доказів та не наведено переконливих доводів, що ґрунтуються на об`єктивній інформації та спростовують факти господарської діяльності, засвідчені вказаними документами, а також не подано жодних доказів на підтвердження того, що відомості, які містяться в цих документах, недостовірні або суперечливі.
Враховуючи викладені обставини, з наданих позивачем первинних документів встановлено, що діяльність позивача відповідає умовам укладених договорів поставки, свідчить про наявність господарських цілей при здійсненні господарських операцій з метою отримання прибутку.
Таким чином, на підставі наведених доказів, оцінка яким надана з дотриманням положень статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів дійшла висновку, що господарські операції між позивачем та його контрагентом фактично здійснені та підтверджені належним чином оформленими первинними бухгалтерськими та іншими документами, які відображають реальність таких операцій, та спричиняють реальні зміни майнового стану підприємства, що підтверджує наявність руху його активів.
Колегія суддів не приймає довід апеляційної скарги щодо неможливості здійснення операції з постачання позивачу товару крейди тонкодисперсної - наповнювача МТД у березні, квітні, травні 2021 року, оскільки згідно бази даних ЄДРПН контрагентом позивача такий товар не було придбано у жодного  підприємства виробника чи імпортера з наступних підстав.
Відповідачем не доведено неможливість здійснення операції з постачання товарів контрагентом позивачу, крім того, позивач не може нести відповідальність за дії своїх контрагентів, оскільки вимогами чинного законодавства України у покупця відсутні права та не покладений обов`язок відстежувати джерела та підстави надходження товару до постачальника.
Посилання контролюючого органу на дані Єдиного реєстру податкових накладних не є належним та допустимим доказом. Відповідно до правових висновків Верховного Суду, викладених в Постанові Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду від 16.04.2020 року по справі № 805/5017/15-а, будь-яке автоматизоване співставлення, чи дані отримані з автоматизованих систем контролюючого органу не є належними доказами в розумінні процесуального закону, оскільки, автоматизоване співставлення, зокрема задекларованих податкових зобов`язань та податкового кредиту, не віднесено до засобів перевірки правильності та повноти визначення таких податкових зобов`язань.
Окрім цього, у матеріалах справи міститься Договір № 25/20 пст від 09.09.2020 р. відповідно до якого  ТОВ “Слов`янська Індустріальна Спілка “Сода” зобов`язується поставити, а ТОВ “Об`єднання Євротрейд” прийняти і оплатити за умов, викладених у Договорі товар, асортимент, кількість і ціна якого зазначені в протоколах узгодження цін та/або специфікація, оформлених у вигляді додатків до Договору, які є його невід`ємною частиною (а.с.75-78).
Листом № 1/302 від 14.09.2020 р. ПАТ “Завод Південкабель” було повідомлено, що реалізація продукції ТОВ “Слов`янська Індустріальна Спілка “Сода” буде здійснюватися через офіційного представника ТОВ “Об`єднання Євротрейд” (а.с.79).
Листом № 1/217 від 08.07.2021 р. було повідомлено ТОВ “Об`єднання Євротрейд”, що ТОВ “Слов`янська Індустріальна Спілка “Сода” є виробником крейди МТД марка А ТУ У 14.1-31054873-017:2011. 
До листа були додані документи, які підтверджують виробництво крейди ТОВ “Слов`янська Індустріальна Спілка “Сода”, а саме: спеціальний дозвіл на користування надрами реєстраційний номер 4920 від 24.02.2009 р.; свідоцтво про відповідність системи вимірювань вимогам ДСТУ ISO 10012:2005 № 01-0054/2021 від 21 травня 2021 року; паспорт якості крейди тонкодисперсної - наповнювача для норпластів; протокол випробувань № 2114/21 від 04.06.2021 р.; висновок державної санітарно-епідеміологічної експертизи № 12.2-18-1/764 від 22.01.2021 р. (а.с.80-88).
Листом вих. № 67 від 08.07.2021 р. ТОВ “Об`єднання Євротрейд” повідомило позивача, що при здійсненні господарських взаємовідносин за договором поставки товару № 26/20пст від 15.09.2020 р. постачальник (продавець) придбає товар у виробника ТОВ “Слов`янська Індустріальна Спілка “Сода” (а.с.89).
Колегія суддів вважає, що контролюючому органу були надані всі первинні документи, які підтверджують реальність здійснення господарської операції, та документи, які підтверджують, що виробником товару є саме ТОВ “Слов`янська Індустріальна Спілка “Сода”, а ТОВ “Об`єднання Євротрейд” є офіційним представником ТОВ “Слов`янська Індустріальна Спілка “Сода”.
Придбаная у ТОВ “Об`єднання Євротрейд” крейда МТД марка А ТУ У 14.1-31054873-017:2011 була використана приватним акціонерним товариством "Завод Південкабель" у власній господарській діяльності.      
Таким чином, дослідивши рух активів, наявність господарської мети при вчиненні позивачем угоди з вищезазначеним контрагентом, судом встановлено, що усі наявні у матеріалах справи документи дають змогу визначити, який саме товар поставлявся, за якою ціною та між якими контрагентами.
Враховуючи те, що позивачем своєчасно та в повній мірі виконано свої обов`язки з декларування податку на додану вартість, неможливості зі своєї сторони забезпечити дотримання постачальниками своїх обов`язків щодо декларування податку на додану вартість і той факт, що платник податків (позивач) не знав та не міг знати про недобросовісність свого контрагента, суд вважає, що позивач не повинен нести відповідальність за наслідки невиконання постачальником його обов`язків щодо своєчасного декларування податку на додану вартість і як наслідок повторно сплачувати згаданий податок.
Норми податкового законодавства не ставлять у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентами, якщо цей платник (покупець) мав реальні витрати у зв`язку з придбанням товарів (робіт, послуг), призначених для використання у його господарській діяльності. Порушення певними постачальниками товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог закону  щодо формування об`єкта оподаткування податком на прибуток, витрат та податкового кредиту, тому платник податків (покупець товарів (робіт, послуг)) не повинен зазнавати негативних наслідків, зокрема у вигляді позбавлення права на формування податкового кредиту, за можливу неправомірну діяльність його контрагентів за умови, якщо судом не встановлено фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо такої поведінки контрагентів та злагодженість дій між ними.
Аналогічна правова позиція висловлена висновками Верховного Суду, викладеними в постановах від 04.12.2018 у справі №814/788/14, від 30.11.2018 у справі №820/4698/17, від 14.02.2018 у справі № 804/15887/14.
Відповідно до ч. 2 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
У відповідності до ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Відповідачем не доведено правомірність прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення від 07.09.2021 року №00001640402.
Враховуючи викладене, оскільки позивачем було підтверджено правомірність віднесення до податкового кредиту сум податку на додану вартість, сплачених у складі вартості придбання товару у контрагента, наданими до перевірки належно оформленими документами, зібрані по справі докази підтверджують виконання зобов`язань між сторонами господарських операцій, відповідність господарських операцій видам діяльності позивача, колегія суддів дійшла висновку про необґрунтованість висновків податкового органу щодо зменшення розміру від`ємного значення суми податку на додану вартість, а тому суд першої інстанції правильно скасував податкове повідомлення-рішення від 07.09.2021 року №00001640402.
Відповідно до п.п. 1, 3 ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють серед іншого, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення. При розгляді справи встановлено, що при прийнятті оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, відповідач діяв необґрунтовано, без врахування всіх обставин справи та всупереч вимогам чинного законодавства.
Відповідно до ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду – без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що при прийнятті рішення Харківського окружного адміністративного суду від 15.12.2021 року у справі № 520/19662/21 суд дійшов правильних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував норми матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги, з наведених підстав, висновків суду не спростовують.  
Керуючись ст. ст. 245, 246, 250, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Північного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків залишити без задоволення.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 15.12.2021 року у справі № 520/19662/21 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України. 

Головуючий суддя 		О.М. Мінаєва 	
Судді	   	В.А. Калиновський    З.О. Кононенко   	
Постанова складена в повному обсязі  17.01.23 р.