ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 552/47/22  Номер провадження 22-ц/814/2812/23	Головуючий у 1-й інстанції  Миронець О.К.  Доповідач ап. інст. Карпушин Г. Л.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 березня 2023 року 	м. Полтава	

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого судді Карпушина Г.Л.; суддів: Кузнєцової О.Ю., Хіль Л.М., при секретарі Бродській В.О.,
розглянувши в відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 як законного представника в інтересах малолітнього ОСОБА_2 на рішення Київського районного суду м. Полтави від 09 червня 2022 року (ухвалене суддею Миронець О.К., повний текст виготовлено 09.06.2022 року) у справі за заявою ОСОБА_3 про визнання спадщини відумерлою, заінтересовані особи: Хорольська міська рада Лубенського району Полтавської області, приватний нотаріус Полтавського міського нотаріального округу Дяченко В`ячеслав Анатолійович, -
В С Т А Н О В И В :
У січні 2022 року ОСОБА_3 звернулася до суду із заявою про визнання спадщини відумерлою, посилаючись на те, що ОСОБА_4 за свого життя був власником земельної ділянки площею 2,9467 га, кадастровий номер 5324885400:00:010:0133, цільове призначення 01.03. для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за адресою: Полтавська область, Хорольський район, Староаврамівська сільська рада. Майно померлого ніхто не прийняв, з часу смерті ОСОБА_4 пройшло більше ніж один рік. ОСОБА_4 має невиконані зобов`язання перед ОСОБА_3 по договору позики від 14.08.2019 року. ОСОБА_3 просила передати майно померлого у власність територіальної громади в особі Хорольської міської ради.
Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 09 червня 2022 року заяву ОСОБА_3 задоволено.
Визнано спадщину громадянина ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та яка складається із земельної ділянки площею 2,9467 га, кадастровий номер 5324885400:00:010:0133, цільове призначення 01.03. для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за адресою: Полтавська область, Хорольський район, Староаврамівська сільська рада, відумерлою.
Передано у власність територіальної громади в особі Хорольської міської ради Лубенського району Полтавської області майно померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , що складається із земельної ділянки площею 2,9467 га, кадастровий номер 5324885400:00:010:0133, цільове призначення 01.03. для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за адресою: Полтавська область, Хорольський район, Староаврамівська сільська рада.
З вказаним рішенням суду не погодилася законний представник малолітнього ОСОБА_2 – ОСОБА_1 та подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення Київського районного суду м. Полтави від 09 червня 2022 року скасувати та ухвалити нове, яким в задоволенні заяви ОСОБА_3 про визнання відумерлою спадщини ОСОБА_4 відмовити.
Апелянт вважає, що суд першої інстанції не в повній мірі встановив обставини справи, не з`ясував коло спадкоємців майна померлого, не встановив факту прийняття спадщини неповнолітнім спадкоємцем у силу вимог ч.4 ст.1268 ЦК України та безпідставно не залучив до участі у справі рідного сина спадкодавця – неповнолітнього ОСОБА_2 , стосовно прав та інтересів якого ухвалено рішення.
На підтвердження своєї позиції скаржник посилається на те, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є сином ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про його народження, тому після смерті ОСОБА_4 він в силу положень ст.ст.1261 та 1268 ЦК України вважається таким, що прийняв його спадщину.
Відзив на апеляційну скаргу не надходив.
Судове засідання в суді апеляційної інстанції проводилося в порядку спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи. На момент розгляду справи були присутні представник заявника, інші особи будучи належним чином та завчасно повідомленими про час і місце слухання справи в судове засідання не з`явилися. 

Заслухавши доповідь судді-доповідача, заслухавши пояснення осіб, що з`явилися, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів, доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. 
Частиною 1 ст. 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно п.2 ч.1 ст. 374 ЦПК України, за результатами розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
Відповідно до ч.1 ст.376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Судом першої інстанції встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер, що підтверджується актовим записом про смерть №1001 від 23.09.2019 року.
14.08.2019 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 укладено договір позики зі строком повернення коштів - 14.02.2020 року.
Приватний нотаріус Полтавського міського нотаріального округу Дяченко В.А. виніс постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 27.07.2021 року. В своїй постанові нотаріус вказує на те, що 17.03.2020 року заведена спадкова справа за вимогою (претензією) ОСОБА_3 , але їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки вона не є спадкоємицею майна покійного ОСОБА_4 .
З державного акту на право власності на земельну ділянку вбачається, що ОСОБА_4 належала земельна ділянка площею 2,9467 га для ведення особистого селянського господарства.
Задовольняючи заявлені вимоги ОСОБА_3 суд першої інстанції виходив з того, що з моменту смерті ОСОБА_4 пройшло більше одного року, за цей час спадкоємці за законом та заповітом до нотаріуса не зверталися, перехід прав на вказане майно не зареєстровано, а тому відповідно до ст.338 ЦПК України є підстави для визнання спадщини відумерлою та передачу її територіальній громаді у власність.

Проте, з таким висновком суду, колегія суддів погодитись не може, оскільки висновки суду порушують норми матеріального та процесуального права.
Відповідно до ч.2 ст.1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.
Згідно із ч.3 ст.1223 ЦК України, право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.
Відповідно до ч.1 ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
Згідно із ч.1 ст.1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.
Частиною 1 статті 1239 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах – уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.
Разом із тим, положеннями ЦК України передбачено також виключення щодо необхідності вчинення активних дій спадкоємців – подання заяви про прийняття спадщини, для прийняття спадщини спадкодавця.
Відповідно до ч.4 ст.1268 ЦК України, малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу.
Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є сином ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про його народження серії НОМЕР_1 , що видане Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області від 27.11.2010 року (а.с.107).
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер у м. Полтаві, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 (а.с.109).
Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина на його спадкове майно, зокрема, земельну ділянку площею 2,9467 га, кадастровий номер 5324885400:00:010:0133, цільове призначення 01.03. для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за адресою: Полтавська область, Хорольський район, Староаврамівська сільська рада, що належала йому на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ПЛ №193123.
Відповідно до ч.1 ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який пережив, та батьки.
Згідно із ч.5 ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину, разом з тим відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.
Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є спадкоємцем першої черги за законом померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , який вважається таким, що прийняв спадщину, виходячи з вимог ч. 4 ст.1268 ЦК України.
Враховуючи наведене, колегія суддів доходить висновку, що суд першої інстанції вказані вище обставини не встановив, чим допустив неповне з`ясування обставин справи, що в силу п.1 ч.1 ст.376 ЦПК України є підставою для скасування судового рішення.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при вирішенні даної справи було порушено вказану вище норму матеріального права, що в силу п.4 ч.1 ст.376 ЦПК України є підставою для скасування судового рішення.
Відповідно до ч. 1 ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид не позовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб (ч. 4 ст. 294 ЦПК України).
За змістом ч. 2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Із аналізу наведених положень закону можна дійти висновку, що суттєвою ознакою окремого провадження є безспірність розгляду справи. В порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право.
Отже, визначальною обставиною під час розгляду заяви про визнання спадщини відумерлою в порядку окремого провадження є те, що під час вирішення цього питання не встановлено існування спору про право цивільне.
Однак, із матеріалів справи вбачається, що суд першої інстанції фактично вирішив питання про права та обов`язки особи, яка не брала участі у справі – ОСОБА_2 – сина ОСОБА_4 , оскільки ОСОБА_2 в силу ч.4 ст.1268 ЦК України, як спадкоємець за законом першої черги, прийняв спадщину після смерті свого батька, включаючи належну останньому спірну земельну ділянку, яку судом визнано відумерлою.
Таким чином, оскаржуване рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню із ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні заяви про визнання спадщини відумерлою, адже місцевий суд не в повній мірі з`ясував обставини, що мають значення для справи, порушив норму матеріального права, а також фактично ухвалив рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки осіб, що не були залучені до участі у справі.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід частково задовольнити, а рішення суду першої інстанції скасувати.
Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 382-384 ЦПК України, Полтавський апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу представника за законом малолітнього ОСОБА_2 – ОСОБА_1 – задовольнити.
Рішення Київського районного суду м. Полтави від 09 червня 2022 року – скасувати.
В задоволенні заяви ОСОБА_3 про визнання спадщини ОСОБА_4 відумерлою – відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 30 днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду Верховного Суду.

Повний текст постанови суду виготовлено 21 березня 2023 року.

Головуючий суддя : _____________________ Г.Л. Карпушин

Судді: __________________ О.Ю. Кузнєцова __________________ Л.М. Хіль