ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2023 р. 	Справа № 520/25870/21	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Русанової В.Б.,
Суддів: Жигилія С.П. ,  Перцової Т.С. ,
розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 21.02.2022, (головуючий суддя І інстанції: Ніколаєва О.В.)  по справі № 520/25870/21
за позовом         ОСОБА_1  
до        Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України  
про про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії          ,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернулася до адміністративного суду з позовом до Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України,  в якому просила:
- визнати протиправною бездіяльність відповідача, яка полягає у ненарахуванні та невиплаті у повному обсязі позивачу індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 28.02.2018 включно;
- зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 28.02.2018 включно із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) - січень 2008 року, з урахуванням раніше виплачених сум.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 21.02.2022 позов  задоволено. 
Визнано протиправною бездіяльність Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України щодо ненарахування та невиплати у повному обсязі ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 28.02.2018 включно із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) - січень 2008 року.
Зобов`язано Східне регіональне управління Державної прикордонної служби України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 28.02.2018 включно із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) - січень 2008 року, з урахуванням раніше виплачених сум.
Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку, оскільки вважає, що рішення суду ухвалене із неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги  посилається те, що судом помилково обрано базовий місяць для обчислення індексу споживчих цін – січень 2008 року, оскільки за період з 01.12.2015 по 01.03.2018 розміри тарифних окладів не змінювались. Зміна тарифних окладів, на яку посилається позивач відбулася до 01.12.2015, отже підстави для зміни місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення ("базового місяця"), відсутні. Вважав, що відповідачем правомірно  під час нарахування та виплати позивачу  індексації грошового забезпечення за період з 01.07.2015 по 31.10.2015 застосовано базовий місяць для обчислення - вересень 2013 року, а за період з 01.11.2015 по 28.02.2018 - листопад 2015 року. 
За результатами апеляційного розгляду відповідач просить скасувати оскаржуване рішення суду та ухвалити  нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити. 
Позивач правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористалася. 
Відповідно до п.3 ч.1 ст. 311 КАС  України, суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Колегія суддів, вислухавши суддю доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги,  дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що ОСОБА_1 проходила військову службу у Східному регіональному управлінні Державної прикордонної служби України, має вислугу років 29 років 01 місяць 01 день.
Наказом начальника Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України №400-ОС від 03.08.2021 року підполковника ОСОБА_1 , заступника начальника відділу кадрів, звільнену з військової служби в запас наказом начальника Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України №362-ОС від 16.07.2021 за підпунктом "а" пункту 2 частини 5 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" (у зв`язку з закінченням строку контракту),  виключено зі списків особового складу, усіх видів забезпечення з 01.09.2021 року (а.с. 12).
Під час проходження військової служби відповідачем було проведено нарахування  індексації грошового забезпечення позивачу за період з 01.12.2015 по 28.02.2018р., однак при нарахуванні було невірно застосовано "базовий  місяць" для обчислення індексу споживчих цін.  
27.09.2021 року позивач звернулася до відповідача з заявою про надання розрахунку нарахованої та виплаченої індексації грошового забезпечення за період з 01.07.2015 по 28.02.2018 з відображенням у ньому застосованого базового місяця при її нарахуванні (а.с. 13)
Листом №11/Н-330/7150 від 04.10.2021 відповідач надав позивачу  розрахунок нарахованої індексації грошового забезпечення за період з 01.07.2015 по 28.02.2018. (а.с.14).
28.10.2021 ОСОБА_1 повторно звернулася до відповідача з запитом, у якому просила відобразити у розрахунку інформацію про застосований місяць для обчислення індексу споживчих цін при нарахуванні їй індексації грошового забезпечення за період з 01.07.2015 по 28.02.2018 (а.с. 15).  
Східне регіональне управління Державної прикордонної служби України листом від 23.11.2021 №11/8334 повідомило позивача про те, що при нарахуванні індексації грошового забезпечення за період з 01.07.2015 по 28.02.2018 місяцями підвищення грошового забезпечення, за яким здійснювалось обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації були: у період з 01.07.2015 по 31.10.2015 вересень 2013 року (змінилася кваліфікація з « 1-го класу» на «майстер» у розмірі 61,87 грн.); у період з 01.11.2015 по 28.10.2018 листопад 2015 року (підтверджена надбавка за кваліфікацію «майстер» у розмірі 61,87 грн.) (а.с.17-18).
Не погодившись із застосованим при нарахуванні та виплаті індексації грошового забезпечення "базовим місяцем" для обчислення індексу споживчих цін, позивач звернулася  з цим позовом до суду.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідач, починаючи з грудня 2015, повинен був застосовувати січень 2008 як базовий місяць для розрахунку індексації грошового забезпечення, оскільки саме з грудня 2015 застосовуються нові єдині підходи щодо нарахування та виплати індексації грошового забезпечення (заробітної плати) затверджені Порядком №1078.  При винесенні рішення послався на правову позицію,  висловлену Верховним Судом в постанові від 10.09.2020 у справі №200/9297/19-а. 
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції виходячи з наступного. 
За приписами частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частиною п`ятою статті 17 Конституції України передбачено, що держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.
Відповідно до частини другої статті 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 №2011-XII (далі - Закон №2011-XII) до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону (ч. 3 ст. 9 Закон №2011-XII).
Положеннями статті 1 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" від 3 липня 1991 року №1282-ХІІ (далі Закону № 1282-ХІІ) визначено, що індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.
Згідно зі статтею 2 Закону№ 1282-ХІІ індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення).
Статтею 4 Закону №1282-ХІІ визначено, що індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.
Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону.
Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті.
Підвищення грошових доходів населення, у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін.
У разі якщо грошові доходи населення підвищено з урахуванням прогнозного рівня інфляції випереджаючим шляхом, при визначенні обсягу підвищення грошових доходів у зв`язку із індексацією враховується рівень такого підвищення у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
З аналізу положень Закону №2011-XII та Закону №1282-ХІІ убачається, що індексація грошового забезпечення є однією із основних державних гарантій щодо оплати праці. Через вимоги законодавства проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язком для всіх юридичних осіб-роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи.
Враховуючи, що індексації підлягають всі грошові доходи населення, які не мають разового характеру, механізм індексації має універсальний характер. У свою чергу, правове регулювання виплати індексації визначає умови (коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації), з настанням яких виникає право на щомісячне отримання суми індексації у структурі заробітної плати (грошового забезпечення) до настання обставин (підвищення тарифних ставок, окладів), за яких виплата розрахованої суми індексації припиняється до повторного настання обставин, які обумовлюють наступне виникнення права на отримання індексації.
Крім цього, згідно з висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 19 липня 2019 року у справі №240/4911/18, від 7 серпня 2019 року у справі №825/694/17, від 20 листопада 2019 року у справі №620/1892/19, виплата індексації грошового забезпечення здійснюється за місцем перебування військовослужбовців на грошовому забезпеченні і обмежене фінансування жодним чином не впливає на право позивача отримати індексацію грошового забезпечення. 
Відповідно до положень пунктів 2, 5 Порядку № 1078 для визначення базового місяця для проведення індексації доходів необхідно обрати місяць, у якому заробітна плата працівника зросла за рахунок її постійних складових.
Отже, підставою для встановлення базового місяця індексації є підвищення посадових окладів особи. Тобто, початок відліку для обчислення індексу споживчих цін є місяць підвищення посадового окладу. З цього місяця значення індексу споживчих цін приймають за 1 або 100 відсотків, а приріст індексу розраховується з наступного місяця. При цьому, нарахування індексації проводиться в місяці, наступному за місяцем, у якому був офіційно опублікований індекс інфляції.
Згідно з пунктом 10-2 Порядку №1078 для працівників, військовослужбовців, поліцейських, осіб рядового і начальницького складу, яких переведено на іншу роботу (місце проходження служби) на тому самому підприємстві, в установі або організації, а також переведено на роботу на інше підприємство, в установу, організацію або іншу місцевість та у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці (умов проходження служби) у разі продовження такими особами роботи (проходження служби), для новоприйнятих працівників, військовослужбовців, поліцейських, осіб рядового і начальницького складу, а також для тих, які використали відпустку для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та відпустку без збереження заробітної плати (грошового забезпечення), передбачені законодавством про відпустки, обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення тарифної ставки (посадового окладу), за посадою, яку займає працівник, військовослужбовець, поліцейський, особа рядового і начальницького складу.
Аналіз наведених норм законодавства України, дає підстави суду дійти висновку, що місяць, в якому відбулося підвищення оплати праці (суми її постійних складових), є базовим при проведенні індексації.
Постановою Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2007 року № 1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» затверджено схеми посадових окладів військовослужбовців.
Відповідно до пункту 13 указаної Постанови вона набрала чинності з 01 січня 2008 року.
З січня 2008 року по 28 лютого 2018 року посадовий оклад позивача не змінювався.
Вищевказана постанова діяла до дати набрання чинності постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30 серпня 2017 року № 704, якою встановлені нові розміри посадових окладів військовослужбовців, а саме: до 01 березня 2018 року.
Отже, відповідно до положень Порядку №1078, січень 2008 року є базовим місяцем для нарахування індексації грошового забезпечення позивача, зокрема за період з 01 грудня 2015 по 28 лютого 2018 року.
Наведені висновки узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, викладеною в постанові від 26.01.2022 року у справі №400/1118/21.
Відповідно до ч.5 статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.   
З наявного в матеріалах справи листа Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України №11/8334 від 23.11.2021 вбачається, що позивачу при нарахуванні індексації грошового забезпечення за період з  01.07.2015 по 31.10.2015  застосовано вересень 2015, а з 01.11.2015 по 28.10.2018  застосовано листопад 2015 року у якості "базового місяця" для обчислення індексу споживчих цін. 
З огляду на викладене та враховуючи вищенаведені правові норми, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України щодо не нарахування та невиплати у повному обсязі ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 28.02.2018 включно із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) - січень 2008 року та зобов`язання Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за цей період  із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) - січень 2008 року, з урахуванням раніше виплачених сум.
Доводи апеляційної скарги правильність висновків суду першої інстанції не спростовують.  
Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги спростовані наведеними вище обставинами та нормативно - правовим обґрунтуванням, у зв`язку з чим підстав для скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.
Питання розподілу судових витрат зі сплати судового збору відповідно до статті 139 КАС України судом апеляційної інстанції не вирішується. 
Керуючись ст. ст. 308, 311, 315, 316, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України - залишити без задоволення.
Рішення  Харківського окружного адміністративного суду від 21.02.2022 по справі № 520/25870/21 - залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 		В.Б. Русанова 	
Судді	   	С.П. Жигилій    Т.С. Перцова