постанова
ІМЕНЕМ  УКРАЇНи
08 грудня 2022 року                                                                                             
м. Київ
справа № 280/1607/17
провадження  № 51-5848км20
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого                                     ОСОБА_1 ,
суддів                                      ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,   
за участю:
секретаря судового засідання     ОСОБА_4 ,
засуджених                                      ОСОБА_5 (у режимі відеоконференції),
                                                          ОСОБА_6 (у режимі відеоконференції),
захисників                                       ОСОБА_7 , ОСОБА_8                                      
прокурора                                         ОСОБА_9 ,   
розглянув у відкритому судовому засіданні касаційні скарги захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та ОСОБА_7 на ухвалу Вінницького апеляційного суду від 30 липня 2021 року у кримінальному провадженні                            № 12017060190000784 за обвинуваченням
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя м. Коростишева Житомирської області, та
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та жителя м. Коростишева Житомирської області,
обох у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 127 та ч. 2     ст. 146 Кримінального кодексу України (далі - КК).
Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини
1. За вироком Коростишівського районного суду Житомирської області                       від 20 жовтня 2020 року, залишеним без змін ухвалою Вінницького апеляційного суду від 30 липня 2021 року, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 визнано винуватими та засуджено кожного за ч. 2 ст. 127 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років, за ч. 2 ст. 146 цього Кодексу до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки. На підставі ч. 1 ст. 70 КК за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначено ОСОБА_5 та ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років.
Вирішено питання про стягнення процесуальних витрат і долю речових доказів.
Частково задоволено цивільний позов потерпілого ОСОБА_11 та стягнуто з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на його користь у рівних частинах в рахунок відшкодування матеріальної та моральної шкоди відповідно 11667 грн та 100 000 грн.
2. Районний суд установив, що 12 листопада 2017 року близько 22:00 у магазині «Сармат», що в м. Коростишеві на вул. Різдвяній, 31, на ґрунті неприязних відносин через непорозуміння з розподілом спадщини, між ОСОБА_5 та ОСОБА_11 виник словесний конфлікт.
У подальшому ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та невстановлена  особа, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, дочекавшись поки ОСОБА_11 вийшов з магазину, нанесли йому кілька ударів невстановленим предметом у голову, по руках та інших частинах тіла, після чого зв`язали руки та ноги і помістили у салон автомобіля «Фольксваген Кадді» д.н.з. НОМЕР_1 , який належав ОСОБА_5 , чим незаконно позбавили волі, та вивезли у  невстановлене місце де продовжували його утримувати в зв`язаному стані, завдаючи ударів у різні частини тіла.
Через деякий час ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та невстановлена  особа повернулись у м. Коростишів і перенесли зв`язаного ОСОБА_11 до господарського приміщення на АДРЕСА_1 де ОСОБА_5 продовжив металевим ломом наносити ОСОБА_11 удари у різні частини тіла. Далі, зв`язавши руки та ноги потерпілого разом, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та невстановлена особа з використанням лому підвісили його над входом до підвального приміщення, продовжуючи спричиняти фізичних страждань, та утримували його в такому положенні до 01:50 13 листопада               2017 року.
Унаслідок цих дій потерпілому ОСОБА_11 було заподіяно легких тілесних ушкоджень та тілесних ушкоджень середнього ступеня важкості.
Вимоги касаційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала
3. У касаційних скаргах, доводи в яких є аналогічними, захисники                   ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та ОСОБА_7 просять скасувати ухвалу апеляційного суду і призначити новий розгляд у цьому суді через істотні порушення вимог кримінального процесуального закону.
На обґрунтування своїх вимог зазначають, що суд апеляційної інстанції при перегляді вироку всупереч приписів статей 404, 419 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) наведених в апеляційних скаргах сторони захисту доводів про невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам справи та недоведеність винуватості ОСОБА_5 і ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих злочинів  належним чином не перевірив і обґрунтованих відповідей на ці доводи у своєму рішенні не дав. Стверджують, що вирок місцевого суду ґрунтується на припущеннях, оскільки за наявності суперечливих доказів суд у вироку не зазначив чому взяв до уваги одні докази і відкинув інші. Звертають увагу на те, що в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_11 чітко вказав на третю особу, яка також брала участь у вчиненні злочину, однак суд першої інстанції у вироку зазначив, що ця особа органом досудового розслідування не встановлена. Також звертають увагу на те, що без належної оцінки суду залишився висновок експертів від 07 липня 2018 року згідно якого в автомобілі «Фольксваген Кадді» д.н.з. НОМЕР_1 слідів крові виявлено не було.
Позиція учасників в суді касаційної інстанції 
4. У судовому засіданні засуджені та захисники підтримали касаційні скарги.
5. Прокурор заперечив проти задоволення касаційних скарг і просив залишити ухвалу апеляційного суду без зміни. 
Мотиви Суду
6. Колегія суддів, заслухавши доповідь судді, пояснення сторін, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи, наведені у касаційних скаргах, дійшла висновку про таке.
7. Відповідно до ст. 438 КПКпідставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого. На будь-яких інших підставах суд касаційної інстанції не вправі скасувати чи змінити оскаржувані рішення.
8. При перевірці доводів, наведених у касаційних скаргах захисників, суд касаційної інстанції виходить із фактичних обставин, встановлених місцевим та апеляційним судами.
9. За приписами статей 404 та 405 КПК суд апеляційної інстанції зобов`язаний перевірити всі доводи, викладені в апеляційних скаргах, а у разі необхідності -              і шляхом повторного дослідження доказів.
10. Зважаючи на законодавчі приписи, а також положення ст. 419 КПК цей суд  зобов`язаний проаналізувати й зіставити з наявними у кримінальному провадженні та додатково поданими матеріалами всі доводи, наведені в апеляційній скарзі, і дати на кожен із них вичерпну відповідь, пославшись на відповідну норму права. При залишенні заявлених вимог без задоволення, в ухвалі має бути зазначено підстави за яких апеляційну скаргу визнано необґрунтованою.
11. Цих вимог закону суд апеляційної інстанції дотримався. 
12. Як убачається з матеріалів провадження, у своїх апеляційних скаргах захисники ОСОБА_10 та ОСОБА_8 просили скасувати вирок місцевого суду і призначити новий розгляд у цьому суді через неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність. Крім того, захисником ОСОБА_8 у скарзі ставилось питання про повторне дослідження обставин провадження встановлених судом та зібраних доказів наявних у кримінальному провадженні. 
13. У судовому засіданні 30 липня 2021 року при перегляді вироку апеляційний суд, заслухавши думки сторін, пояснення потерпілого та засуджених, зважаючи на вимоги апеляційних скарг відмовив у задоволенні клопотання сторони захисту про повторне дослідження доказів у справі, оскільки ці докази були предметом ретельного дослідження в суді першої інстанції, а незгода сторони захисту з їх оцінкою не є підставою для їх повторного дослідження.
14. З огляду на це доводи захисників у касаційних скаргах про неповноту апеляційного розгляду є неспроможними.
15. Висновок суду першої інстанції про доведеність винуватості засуджених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у вчиненні вказаних злочинів зроблений на підставі об`єктивного з`ясування обставин справи, які підтверджені доказами, дослідженими у судовому засіданні, та яким суд дав належну оцінку відповідно до вимог ст. 94 КПК. 
16. Зокрема, свій висновок місцевий суд зробив на підставі: показань засуджених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , потерпілого                 ОСОБА_11 , свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та                ОСОБА_15 ; протоколів огляду місця події від 13 листопада 2017 року, а саме  домоволодіння ОСОБА_5 (під час якого було виявлено сліди речовини бурого кольору на сходах підвального приміщення, виявлено та вилучено металевий лом зі слідами РБК, вилучено взуття та куртку зі слідами РБК), та території прилеглої до магазину «Сармат» (під час огляду якої було виявлено нашарування речовини бурого кольору на стіні, а також сліди волочіння);  висновків експертиз: судової медичної від 15 листопада 2017 року № 2473 (щодо тілесних ушкоджень виявлених у потерпілого ОСОБА_11 ), судових молекулярно-генетичних від 01, 02 та 05 лютого 2018 року № 19/10-1/648-СЕ/17, 19/10-1/650-СЕ/17, 19/10-1/649-СЕ/17 (згідно з висновками яких кров, виявлена на сходах підвального приміщення, на стіні та на куртці, належить потерпілому ОСОБА_11 ), та іншими доказами у своїй сукупності.
17. Ці докази зібрані у встановленому законом порядку, є логічними та послідовними, узгоджуються між собою в цілому та в деталях, а тому не викликають сумнівів у їх достовірності. 
18. Дослідивши вказані докази, надавши кожному з них оцінку з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про доведеність винуватості ОСОБА_5 та ОСОБА_6  у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень. 
19. Що стосується доводів захисників у касаційних скаргах про те, що судом першої інстанції у вироку не вказано третю особу, яка вчиняла ці дії разом із засудженими та на яку вказував у судовому засіданні потерпілий, то в цій частині Суд вважає за необхідне зазначити наступне.
20. Згідно вимог ст. 337 КПК судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею. Відповідно до ч. 2 цієї статті під час судового розгляду прокурор може змінити обвинувачення, висунути додаткове обвинувачення, відмовитися від підтримання державного обвинувачення, розпочати провадження щодо юридичної особи.
21. Зі змісту обвинувального акта в матеріалах провадження вбачається, що  органом досудового розслідування  ОСОБА_5 та ОСОБА_6 обвинувачувались у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень у змові з іншою невстановленою особою, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження. За таких обставин суд першої інстанції не мав процесуальних підстав вийти за межі цього обвинувачення і встановити винуватість іншої особи у вчиненні цих злочинів, обвинувачення за якими їй не висувалось                        (т. 1, а. к. п. 2-11).
22. Доводи касаційних скарг захисників про те, що судом першої інстанції не було взято до уваги висновок судової молекулярно-генетичної експертизи           від 17 липня 2018 року № 19/10-14/255-СЕ/18 про відсутність слідів крові в автомобілі «Фольксваген Кадді» д.н.з.   НОМЕР_1 , який належить                 ОСОБА_5 є безпідставними.
23. Як убачається з матеріалів провадження, за клопотанням захисника ОСОБА_8 суд долучив вказаний висновок до справи та дав йому відповідну оцінку, вказавши у своєму рішенні обґрунтовані мотиви з яких не взяв цей висновок до уваги.
24. Таке обґрунтування місцевого суду, зважаючи на обставини встановлені під час судового розгляду (згідно з показаннями ОСОБА_6 в цю ніч на території домоволодіння міг бути й інший автомобіль «Фіат Добло», який належить його брату) не суперечить вимогам кримінального процесуального закону.
25. При перегляді вироку апеляційний суд ретельно перевірив наведені в апеляційних скаргах сторони захисту доводи, дав на них обґрунтовані відповіді та у своєму рішенні вказав конкретні мотиви, з яких визнав ці доводи  безпідставними і їх відхилив.
26. Ухвала апеляційного суду за змістом відповідає вимогам статей 370 та            419 КПК, у ній наведено відповідні мотиви з яких виходив цей суд при постановленні свого рішення та положення закону, яким він керувався.
27. Під час перевірки кримінального провадження судом касаційної інстанції не встановлено таких порушень норм кримінального процесуального закону чи закону України про кримінальну відповідальність, які би тягнули зміну чи скасування оскаржуваного судового рішення, а тому підстав для задоволення касаційних скарг колегія суддів не вбачає. 
З урахуванням наведеного, керуючись статтями 433, 434, 436, 441, 442 КПК, Верховний Суд
ухвалив:
Касаційні скарги захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Вінницького апеляційного суду від 30 липня 2021 року щодо ОСОБА_5 та ОСОБА_6  без зміни.
Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.
Судді : 

____________________                           __________________                  ___________________    
ОСОБА_1                           ОСОБА_2                         ОСОБА_32