Номер провадження: 33/813/91/23 Головуючий у 1-й інстанції: Федчишена Т.Ю.
Єдиний унікальний номер судової справи:522/13919/22 Доповідач Базіль Л. В.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
        16.02.2023 року                                                                  м. Одеса
       Одеський апеляційний суд у складі судді - Базіль Л.В., секретар - Куріньова Л.С., за участі - захисника особи відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 , адвоката Пугача Р.І., потерпілого ОСОБА_2 ,
       розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката Пугача Родіона Івановича в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Приморського районного суду м. Одеси від 18 грудня 2022 року, якою:
        ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП,
                                         ВСТАНОВИВ:
       Короткий зміст оскаржуваного судового рішення.
       Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 18 грудня 2022 року ОСОБА_1 визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 496,20 грн.
       Судом першої інстанції установлено, що 29 вересня 2022 року о 
09 год. 30 хв. у м. Одесі по Люстдорфській дорозі, 3, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «SUZUKI SX 4», д.н.з. НОМЕР_1 , не надала дорогу транспортному засобу MERSEDES – BENZ VITO 114, д.н.з. НОМЕР_2 , який завершував рух через перехрестя, внаслідок чого сталося зіткнення. У результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.
       Суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 своїми діями порушила вимоги п. 16.5 ПДР, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.
Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.
02 грудня 2022 року не погоджуючись із вказаною постановою суду, захисник Пугач Р.І. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати, прийняти нову, якою провадження по справі щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за
 ст. 124 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, за відсутності в її діях складу адміністративного правопорушення.
В апеляційній скарзі адвокат Пугач Р.І. посилається на те, що судом першої інстанції не повно та не об`єктивно перевірені обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, які мають значення для вирішення справи.
Вказує, що у даній дорожній обстановці ОСОБА_1 не могла передбачити, що водій іншого автомобіля, учасник ДТП — ОСОБА_2 не буде дотримуватися вимог п.п. 16.3, 16.4 ПДР, а також не мала можливості, з урахуванням габаритів її автомобіля та того факту, що огляд зліва їй закривали автомобілі, що рухалися по лівому від неї ряду руху в напрямку залізничного вокзалу, об`єктивно виявити ту обставину, що автомобіль під керуванням ОСОБА_2 з`явиться перед її автомобілем не більше ніж за секунду до зіткнення.
На переконання захисника, з урахуванням часу на реакцію водія, часу спрацювання гальмівної системи, необхідного для зупинки автомобіля,
 ОСОБА_1 не мала технічної можливості уникнути зіткнення із автомобілем під керуванням ОСОБА_2 .
При винесенні постанови, судом першої інстанції не було спростовано надані ОСОБА_1 пояснення стосовно обставин ДТП, зокрема те, що вона почала рухатися на зелений сигнал світлофора, який дозволив їх рух та після чого приблизно через 7 секунд, несподівано для неї на смугу її руху, виїхав автомобіль під керування ОСОБА_2 , внаслідок чого трапилося зіткнення транспортних засобів.
Твердить, що ОСОБА_1 надала пояснення про те, що на момент початку руху автомобіля під її керуванням та виїздом нею на регульоване світлофором перехрестя, для неї відображався зелений сигнал світлофору, тоді як для автомобіля ОСОБА_2 було червоне світло, яке забороняло рух транспортного засобу. Від початку руху її автомобіля, приблизно через 7-10 секунд сталося зіткнення автомобілів.
На думку захисника, цим поясненням ОСОБА_1 , які відповідають відеозапису події ДТП,судом першої інстанції не надано будь-якої оцінки.
На спростування висновків суду першої інстанції про порушення ОСОБА_1 вимог п.16.5 ПДР зазначає, що згідно наданих ОСОБА_1 пояснень та наданого нею відеозапису, що був досліджений судом, чітко видно, що на початку руху автомобіля під керуванням ОСОБА_1 , після ввімкнення сигналу світлофора, що дозволив їй рух, і навіть після перетину нею перехрестя вулиць Транспортної та Люстдорфської дорога, на перехресті не було будь-яких транспортних засобів, які б завершували рух через перехрестя, а зіткнення автомобілів відбулося вже після перетину вулиць Косівська та Люстдорфська дорога.
Покликаючись на лист за вих. №04/10/22-1 від 04.10.2022 року директора Комунальної установи “Спеціалізований монтажно-експлуатаційний підрозділ Одеської міської ради” щодо роботи світлофора на перехресті вул. Косівська та вул. Люстдорфська дорога, пояснення ОСОБА_1 та наданий нею відеозапис, зазначає, що саме водій ОСОБА_2 або ж виїхав на перехрестя на заборонений сигнал світлофора або виїхав на перехрестя при наявності на ньому затору, тобто саме він порушив вимоги ПДР і саме його дії знаходяться в причинному зв`язку із ДТП, що сталася.
На переконання апелянта, покладені судом в основу рішення докази, а саме протокол про адміністративне правопорушення та схема ДТП, пояснення ОСОБА_2 не можуть слугувати підтвердженням вини ОСОБА_1 у скоєнні ДТП.
Додана до протоколу, схема місця ДТП, на переконання захисника, не є належним і допустимим доказом, оскільки на ній зображене тільки саме місце ДТП і відсутнє повне зображення перехрестя, де відбулося зіткнення, а також розташування світлофору, який надав дозвіл на початок руху
 ОСОБА_1 і відстань між місцем з якого почала рух ОСОБА_1 та місцем зіткнення, не відображена форма перехрестя.
Окрім того, не містить схема ДТП і відображення інформація про інші світлофори, що маються на даному перехресті, порядок їх роботи, тривалість кожного з сигналів, а також відстань між світлофорами та розміри проїжджої частини.
Пояснення ОСОБА_2 , захисник ставить під сумнів з підстав їх неповноти, а також ймовірної заінтересованості ОСОБА_2 , як учасника ДТП.
       Позиція учасників справи, висловлена ними в ході апеляційного перегляду справи.
       06 січня 2023 року адвокат Пугач Р.І. подав до апеляційного суду клопотання про долучення до матеріалів справи в якості доказу «висновок експерта №22-6221 по автотехнічному дослідженню обставин зіткнення автомобілів «Mercedes Benz Vito 114» № НОМЕР_2 та «Suzuki SX4» № НОМЕР_1 , яке було задоволено судом.
       В судовому засіданні, що відбулося 20.01.2023 р., 16.02.2023 року адвокат Пугач Р.І. діючи в інтересах ОСОБА_1 підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги з підстав у ній викладених, просив постанову суду скасувати та закрити провадження у справі.
       Потерпілий ОСОБА_2 заперечував проти задоволення апеляційної скарги, посилаючись на законність та обґрунтованість постави суду першої інстанції.
Позиція апеляційного суду.
Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши та перевіривши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
       Мотиви суду.
       Відповідно до вимог ст.ст.245,251,252,280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
       Статтею 251 КупАП встановлено, що доказами у справі є будь-які фактичні дані, які встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта та інші. 
       Суд першої інстанції вказаних вимог закону дотримався та прийшов до обґрунтованого висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. 
       Як слідує зі змісту оскаржуваної постанови, в основу висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, суд першої інстанції поклав відомості, зафіксовані у протоколі про адміністративне правопорушення, схемі ДТП, письмових поясненнях потерпілого ОСОБА_2 , відеозапису з відеореєстратора ДТП.
        Так, із протоколу про адміністративне правопорушення серії АДД №360823 від 29.09.2022 року вбачається, що 29 вересня 2022 року 
о 09 год. 30 хв. у м. Одесі по Люстдорфській дорозі, 3, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «SUZUKI SX 4», д.н.з. НОМЕР_1 , не надала дорогу транспортному засобу MERSEDES – BENZ VITO 114, д.н.з. НОМЕР_2 , який завершував рух через перехрестя, внаслідок чого сталося зіткнення. У результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушила вимоги п 16.5 Правил дорожнього руху за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.
       Викладені в протоколі обставини підтверджуються наявною в матеріалах справи схемою місця ДТП, з якої слідує, що дорожньо-транспортна пригода сталася 29.09.2022 року о 9 год.30 хв. у м. Одеса дорога Люстдорфська.
З графічного зображення обставин ДТП слідує, що безпосереднім місцем зіткнення транспортних засобів є ділянка дорожнього полотна по якій транспортні засоби під керуванням ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , знаходячись на вул. Люстдорфська дорога, що відображено під номером 3 на схемі. За наслідками ДТП, на місці події, автомобіль під керуванням потерпілого ОСОБА_2 , зупинився попереду відносно транспортного засобу під управлінням ОСОБА_1 , яка припинила подальший рух, залишаючись позаду відносно автомобіля під управлінням ОСОБА_2 . Також із змісту документа видно, що поліцейським проведено заміри розташування транспортних засобів на місці їх зіткнення відносно одне одного, узбіччя дороги, здійснено прив`язку місця зіткнення стосовно сталого об`єкту на місцевості, що позначено номером 4.
Убачається і про це внесено відомості до змісту схеми ДТП про наявність сфітлофорного об`єкта, який на момент ДТП працював, зазначений об`єкт зображений на схемі під номером 5.
Зворотна сторона аркушу схеми, містить відомості щодо характеру та локалізації механічних пошкоджень транспортних засобів, отриманих унаслідок ДТП, зокрема автомобіль під керування потерпілого ОСОБА_2 зазнав таких пошкоджень: переднє праве крило, передня права дверця, правий показчик повороту. Транспортний засіб ОСОБА_1 зазнав наступних пошкоджень: передня ліва фара, передній бампер, переднє ліве крило. Схема ДТП без зауважень та застережень підписана обома учасниками події. 
Вказані обставини свідчать про те, що саме автомобіль ОСОБА_1 здійснив наїзд на автомобіль ОСОБА_2 .
Зафіксовані механічні ушкодження транспортних засобів, їх локалізація, розташування автомобілів на місці події, відповідають фотографіям автомобілів, здійснених після ДТП (а.с. 14-18).
З  пояснень ОСОБА_2  даних під час апеляційного розгляду убачається, що  останній, керуючи автомобілем MERSEDES – BENZ VITO 114, д.н.з.  НОМЕР_2 , по вулиці Косівській, потрапив у ДТП на перехресті з вулицею Люсдорфська дорога.  Проїжджаючи перехрестя на зелене світло не закінчив повністю маневр, внаслідок того, що пропускав транспортні засоби, які рухались назустріч, вживав дій щодо  завершення маневру, оскільки вже фізично знаходився безпосередньо на вулиці Люсдорфська дорога, водії інших транспортних засобів, які рухалися по вул. Люстдорфська дорога надавали йому дорогу для завершення маневру, тоді як несподівано для нього із задньою правою частиною його автомобіля зіткнувся автомобіль під керуванням ОСОБА_1 . 
Визнаючи ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, суд першої інстанції виходив з того, що матеріали справи про адміністративне правопорушення мають достатньо узгоджених між собою доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_1 .
Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на таке.
       Згідно пункту 1.10 ПДР України перехрестя - місце перехрещення, прилягання або розгалуження доріг на одному рівні, межею якого є уявні лінії між початком заокруглень країв проїзної частини кожної з доріг. Не вважається перехрестям місце прилягання до дороги виїзду з прилеглої території.
       Відповідно до пункту 16.1 ПДР України перехрестя, де черговість проїзду визначається сигналами світлофора чи регулювальника, вважається регульованим. На такому перехресті знаки пріоритету не діють.
       З матеріалів справи убачається, що перехрестя вулиць Люстдорфська дорога-Транспортна-Косівська є регульованим перехрестям.
       Відповідно до пункту 16.5 ПДР України у разі подання сигналу регулювальником або ввімкнення сигналу світлофора, що дозволяє рух, водій зобов`язаний дати дорогу транспортним засобам, що завершують рух через перехрестя, а також пішоходам, які закінчують перехід.
       Апеляційний суд критично відноситься до пояснень водія ОСОБА_1 , в яких вона зазначає про те, що автомобіль MERSEDES – BENZ VITO 114, д.н.з.  НОМЕР_2  здійснив виїзд на перехрестя на забороняючий йому сигнал світлофору, оскільки її пояснення в цій частині грунтуються на припущеннях.
       Разом з тим, відомості, які містяться в схемі ДТП, узгоджуються з поясненнями водія автомобіля MERSEDES – BENZ VITO 114, д.н.з., в яких він зазначає про те, що завершуючи рух через перехрестя та займаючи крайню праву проїжджу частину, водій ОСОБА_1 не надала дороги його транспортному засобу. 
       З наявного в матеріалах справи відеозапису, який був досліджений як судом першої інстанції, так і судом апеляційної інстанції, убачається, що автомобіль під керуванням ОСОБА_1 розпочав рух на дозволений для неї, зелений сигнал світлофору, ліворуч від неї, у попутному їй напрямку рухалися й інші автомобілі, які як свідчить відеозапис, на відміну від ОСОБА_1 , надали дорогу (перевагу у русі) автомобілю під керуванням ОСОБА_2 , який завершував рух через перехрестя. 
       Таким чином, водій ОСОБА_1 мала можливість і повинна була після увімкнення зеленого сигналу світлофора для напрямку її руху і початку руху керуватися вимогами п.16.5 ПДР України, згідно якого у разі подання сигналу регулювальником або ввімкнення сигналу світлофора, що дозволяє рух, водій зобов`язаний дати дорогу транспортним засобам, що завершують рух через перехрестя, а також пішоходам, які закінчують перехід. Невиконання вимог цього пункту правил ПДР України, на переконання апеляційного суду, перебуває в причинному зв`язку з виникненням аварійної дорожньої ситуації, зіткненням і механічним пошкодженням транспортних засобів. За таких умов, в діях водія ОСОБА_1 убачаються ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП. 
       За викладених обставин суд не приймає до уваги висновок експерта 
№ 22-6221 від 19.12.2022 за результатами проведення на замовлення
 ОСОБА_1 , в інтересах якої діяв адвокат Пугач Р.І. автотехнічного дослідження. Крім того, експертом не було надано технічної оцінки дій водія ОСОБА_1 на предмет виконання вимог п.16.5 ПДРУкраїни. 
       При складенні зазначеного висновку, експертом не було враховано та не надано оцінку тій обставині, що водії інших транспортних засобів, які рухалися ліворуч автомобіля ОСОБА_1 у попутному з нею напрямку, що зафіксовано відеозаписом, надали дорогу (перевагу у русі) транспортному засобу ОСОБА_2 , тим самим дотримавшись вимог ПДР, регламентованих п.16.5. ПДР.
У справі, що переглядається, апеляційний суд звертає увагу учасників справи на тій обставині, що між завершенням зеленого сигналу на світлофорі зі сторони вул. Косівської до моменту ввімкнення зеленого сигналу для транспорту на вул. Люстдорфська дорога проходить певний проміжок часу, так званий проміжний такт в структурі світлофорного циклу, що вбачається з режиму роботи світлофорного об`єкту (циклограми роботи світлофора), розташованого на перехресті вул. Люстдорфська дорога – вул. Транспортна – вул. Косівська, який зафіксовано у відповіді Комунальної установи «Спеціалізований монтажно-експлуатаційний підрозділ» Одеської міської ради (а.с. 22).
Зазначена інформація дає підстави дійти висновку про те, що виїзд автомобіля на перехрестя на зелений сигнал для цього напрямку може змінитися за час руху цього транспортного засобу через перехрестя, з огляду на короткотривалий характер дії сигналу світлофора та можливих перешкод в русі через перехрестя.
Таким чином, пояснення потерпілого ОСОБА_2 в частині викладених ним обставин ДТП, не суперечать режиму роботи світлофора на регульованому перехресті, а також інформації відображеної у матеріалах справи, а тому на думку апеляційного суду, можуть вважатись технічно спроможними.
У даних фактичних обставин, що мали місці, ОСОБА_2 дотримався вимог п. 16.8 ПДР, оскільки виїхавши на перехрещення проїзних частин на підставі сигналу світлофора, що дозволяв йому рух, він продовжив виїжджати у наміченому напрямку, не зважаючи на сигнал світлофора на виїзді.
Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 виїхала на перехрестя на зелений сигнал світлофора правильності висновків судді не спростовують, оскільки зазначена обставина не звільняла її від виконання обов`язку надати дорогу транспортному засобу, що завершував рух через перехрестя, внаслідок чого здійснила зіткнення з автомобілем ОСОБА_2 , що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів.
У відповідності до положень п.1.4 ПДР, виконуючи поворот ліворуч, маючи намір перетнути перехрестя, ОСОБА_2 мав право розраховувати на те, що у даній дорожній обстановці, іншими учасниками дорожнього руху, які рухалися по вул. Люстдорфська дорога, у тому числі ОСОБА_1 , буде дотримано вимоги ПДР в частині надання дороги його транспортному засобу, як такому, що завершував рух через перехрестя. 
З огляду на ту обставину, що предметом судового розгляду, та перегляду справи в апеляційному порядку є відповідність дії ОСОБА_1 вимогам ПДР, оцінка правомірності дій ОСОБА_2 у даному випадку апеляційному судом не надається, оскільки розгляд справи здійснюється згідно засад законності у межах протоколу про адміністративне правопорушення, складеного стосовно ОСОБА_1 . 
Поряд з цим, апеляційний суд зауважує, що за наслідками настання ДТП 29.09.2022 року протокол про адміністративне правопорушення поліцейськими було складено лише (виключно) стосовно ОСОБА_1 , матеріали справи не містять відомостей про те, що стосовно іншого водія, учасника ДТП – ОСОБА_2 , правоохоронцями приймалися рішення про складення стосовно нього протоколу про адміністративне правопорушення чи постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення ПДР.
За відсутності належних та допустимих доказів на підтвердження факту порушення ОСОБА_2 правил проїзду перехрестя, а саме, п. 16.4 ПДР, у суду апеляційної інстанції відсутні підстави вважати, що дії водія перебували у прямому причинному зв`язку з виникненням ДТП та її наслідками, що мала місце 29.09.2022 року. 
Переглядаючи справу в апеляційному порядку, апеляційний суд зважає на усталену практику ЄСПЛ, який зазначив, що: «будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі» (Рішенні Європейського суду з прав людини по справі "О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства" ("O'Halloran and Francis v. the United Kingdom") від 29 червня 2007 року). 
Суд першої інстанції повно, об`єктивно та всебічно розглянув справу, належним чином дослідив наявні в матеріалах справи докази як кожний окремо, так у їх сукупності, та як наслідок, дійшов правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Висновки суду відповідають встановленим обставинам та не спростовуються доводами апеляційної скарги, а тому підстав для скасування постанови суду та закриття провадження у справі щодо ОСОБА_1 не встановлено, а відтак апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду без змін.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд 
                        ПОСТАНОВИВ:
       Апеляційну скаргу адвоката Пугача Родіона Івановича в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.
       Постанову судді Приморського районного суду м. Одеси від 18 грудня 2022 року стосовно ОСОБА_1 залишити без змін.
       Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає. 

       Суддя
       Одеського апеляційного суду Л.В. Базіль