ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 620/1197/22                                                                       Суддя (судді) першої інстанції: Падій В.В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  25 січня 2023 року                                                                                            м. Київ
          Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
                   судді-доповідача:                       Собківа Я.М.,    
                                 суддів:                        Глущенко Я.Б., Черпіцької Л.Т.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління Держпраці у Чернігівській області на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 17 червня 2022 року у справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Управління Держпраці у Чернігівській області, про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 звернувся до Чернігівського окружного адміністративного суду з позовом до Управління Держпраці у Чернігівській області про визнання протиправним та скасування припису головного державного інспектора відділу з питань додержання законодавства про працю та аналітичного забезпечення Управління Держпраці у Чернігівській області Черняк Тетяни Юріївни від 16.09.2021 року №25-20-010/0757-0440.
Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 17 червня 2022 року позов задоволено. 
В апеляційній скарзі Управління Держпраці у Чернігівській області, посилаючись на порушення окружним адміністративним судом норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, просить скасувати вказане судове рішення та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.     
Відповідно до ч.1  ст. 308 КАС України  суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до п. 2 ч. 1  ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.
Предметом апеляційного оскарження є судове рішення, яке прийняте судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у зв`язку з чим колегія суддів вважає за можливе розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження).
Станом на 25 січня 2023 року позивачем не надано до суду письмового відзиву (заперечень) на апеляційну скаргу.   
Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав. 
Судом першої інстанції встановлено, що позивач є фізичною особою-підприємцем та здійснює підприємницьку діяльність за адресою: Чернігівська область, Семенівський район, село Машеве.
13.09.2021 року Управлінням Держпраці у Чернігівській області прийнято наказ №1481-Н про проведення позапланового інспекційного відвідування позивача щодо додержання законодавства про працю, в частині  процедури звільнення, невиплати розрахункових  коштів при звільненні. Підставою проведення позапланового інспекційного відвідування позивача у  зазначеному  наказі вказано звернення до Управління Держпраці у Чернігівській області Креса А. В.
13.09.2021 року Управлінням Держпраці у Чернігівській області складено направлення №705 на проведення інспекційного відвідування позивача.
За результатами інспекційного відвідування складено акт від 16.09.2021 року №25-20-010/0757; винесено припис про усунення виявлених порушень законодавства про працю від 16.09.2021 року №25-20-010/0757-0440.
В ході інспекційного відвідування позивача встановлено, що позивачем порушено вимоги законодавства про працю в частині звільнення працівника, а саме: згідно з наказом ФОП ОСОБА_1 від 01.09.2018 року №4 (трудовий договір між працівником та фізичною особою, що використовує найману працю від 01.09.2018 року №1) ОСОБА_2 прийнятий на роботу водієм з 01.09.2018 року. Заява ОСОБА_2 про звільнення за власним бажанням, з 04.08.2021 року, без посилання на причини звільнення,  направлена поштовим відправленням з повідомленням про вручення поштового відправлення на юридичну адресу ФОП ОСОБА_1 та  отримана позивачем 27.07.2021 року; отже датою звільнення і останнім робочим днем є 10.08.2021 року. Роботодавець зобов`язаний видати наказ про звільнення працівника після відпрацювання двотижневого строку, проте на момент проведення контрольного заходу звільнення ОСОБА_2 згідно поданої ним заяви на звільнення за власним бажанням не відбулось.
Вважаючи винесений відповідачем припис протиправним, позивач звернувся до суду з відповідним позовом.
Колегія суддів, розглядаючи справу в межах доводів апеляційної скарги, дійшла висновку про обґрунтованість та правомірність висновків суду першої інстанції з огляду на наступне. 
Відповідно до  статті 19 Конституції України  органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені  Конституцією  та законами України.
Правові та організаційні засади, основні принципи та порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності визначено Законом України від 05.04.2007 №877-V "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" (далі - Закон № 877, у редакції станом на момент виникнення спірних правовіднсин).
Відповідно до частини 4 статті 2 Закону №877 заходи контролю здійснюються органами державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами.
Відповідно до частини 1 статті 260 КЗпП України державний нагляд за додержанням законодавчих та інших нормативних актів про охорону праці здійснюють, зокрема, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці.
Положення про Державну службу України з питань праці, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 № 96 (далі -Положення № 96, у редакції станом на момент виникнення спірних правовідносин).
Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Першого віце-прем`єр-міністра України - Міністра економіки, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття (далі - загальнообов`язкове державне соціальне страхування) в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб (пункт 1 Положення № 96).
Згідно підпункту 6 пункту 4 Положення №96 передбачено, що Держпраці відповідно до покладених на неї завдань, здійснює державний контроль за дотриманням законодавства про працю юридичними особами, у тому числі їх структурними та відокремленими підрозділами, які не є юридичними особами, та фізичними особами, які використовують найману працю.
Частиною 1 статті 6 Закону №877-V передбачено, що підставами для здійснення позапланових заходів є, зокрема, звернення фізичної особи (фізичних осіб) про порушення, що спричинило шкоду її (їхнім) правам, законним інтересам, життю чи здоров`ю, навколишньому природному середовищу чи безпеці держави, з додаванням документів чи їх копій, що підтверджують такі порушення (за наявності). Позаплановий захід у такому разі здійснюється територіальним органом державного нагляду (контролю) за наявністю погодження центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у відповідній сфері державного нагляду (контролю), або відповідного державного колегіального органу.
У такому разі перед початком здійснення позапланового заходу державного нагляду (контролю) посадові особи територіального органу державного нагляду (контролю) зобов`язані пред`явити керівнику чи уповноваженій особі суб`єкта господарювання - юридичної особи, її відокремленого підрозділу, фізичній особі - підприємцю або уповноваженій ним особі, крім документів, передбачених цим Законом, додатково копію погодження центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у відповідній сфері державного нагляду (контролю), або відповідного державного колегіального органу на проведення такої перевірки. Суб`єкти господарювання мають право не допускати посадових осіб територіального органу державного нагляду (контролю) до здійснення заходів державного нагляду (контролю), якщо вони не пред`явили документи, передбачені цим абзацом.
Під час проведення позапланового заходу з`ясовуються лише ті питання, необхідність перевірки яких стала підставою для здійснення цього заходу, з обов`язковим зазначенням цих питань у посвідченні (направленні) на проведення заходу державного нагляду (контролю).
Частиною 2 статті 6 Закону №877-V встановлено, що проведення позапланових заходів з інших підстав, крім передбачених цією статтею, забороняється, крім позапланових заходів, передбачених частиною четвертою статті 2 цього Закону.
Водночас положення частини 3-4  статті 6 Закону № 877-V  встановлюють, що суб`єкт господарювання повинен ознайомитися з підставою проведення позапланового заходу з наданням йому копії відповідного посвідчення (направлення) на проведення заходу державного нагляду (контролю).
Згідно статті 7 Закону за результатами здійснення планового або позапланового заходу посадова особа органу державного нагляду (контролю) складає акт, а на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.
Припис - обов`язкова для виконання у визначені строки письмова вимога посадової особи органу державного нагляду (контролю) суб`єкту господарювання щодо усунення порушень вимог законодавства. Припис не передбачає застосування санкцій щодо суб`єкта господарювання. Припис видається та підписується посадовою особою органу державного нагляду (контролю), яка здійснювала перевірку.
Як випливає зі змісту  наказу  Управлінням Держпраці у Чернігівській області від 13.09.2021 року №1481-Н про проведення позапланового інспекційного відвідування позивача щодо додержання законодавства про працю, в частині  процедури звільнення, невиплати розрахункових  коштів при звільненні підставою для проведення позапланового заходу зазначено звернення ОСОБА_2 .
Проте матеріали справи не містять погодження центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у відповідній сфері державного нагляду (контролю), або відповідного державного колегіального орган на проведення такого контрольного  заходу, що передбачено частиною 1 статті 6 Закону  №877-V.
Крім того рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 28.04.2021 року у справі №640/17424/19 за позовом за Товариства з обмеженою відповідальністю "Єдина служба правової допомоги", фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 , Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес Лігал Сервіс Груп" до Кабінету Міністрів України, треті особи: Державна служба України з питань праці, Міністерство соціальної політики України, Державна регуляторна служба України про визнання протиправною та нечинною постанови Кабінету Міністрів України, визнано протиправною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 року № 823 "Про порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю".
Вказане рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 28.04.2021 року у справі № 640/17424/19 залишене без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду 14.09.2021.
Отже норми постанови Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 №823 "Про порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю" не діяли на момент проведення  позапланової перевірки позивача, тобто 15.09.2021 року, а тому відповідач не мав  повноважень застосовувати норми вказаної постанови Кабінету Міністрів України під час  проведення ним інспекційного заходу щодо ФОП   ОСОБА_1 .  
З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що перевірка  ФОП   ОСОБА_1 проведена за відсутності правових підстав, а отже позовні вимоги підлягають задоволенню. 
Згідно частин першої та другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. 
Всі наведені апелянтом доводи не спростовують вірних висновків суду першої інстанції. 
Положеннями  ст. 242 КАС України  рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Згідно з п. 1 ч. 1  ст. 315 КАС України  за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Відповідно до  ст. 316 КАС України  суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.                     
Керуючись статтями 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, 

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління Держпраці у Чернігівській області залишити без задоволення.           
Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 17 червня 2022 року залишити без змін.           
Постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 328 КАС України.

              Суддя-доповідач                                                                                 Собків Я.М.

  Суддя                                                                                                    Глущенко Я.Б.

             Суддя                                                                                                     Черпіцька Л.Т.