ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2023 року	Львів	Справа № 500/1659/22 пров. № А/857/129/23	
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:
головуючого судді                                        Шавеля Р.М.,
суддів                                                            Бруновської Н.В. та Хобор Р.Б.,
з участю секретаря судового засідання -           Дутки І.Р.,

а також сторін (їх представників):
від позивача –                                         не з`явився;
від відповідача -                                         не з`явився;
від третіх осіб -                                         не з`явилися;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу Тернопільської міської ради на ухвалу Тернопільського окружного адміністративного суду від 13.12.2022р. з питань відстрочення виконання судового рішення в справі за позовом ОСОБА_1 до Тернопільської міської ради, треті особи без самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , Головне управління Держгеокадастру у Тернопільській обл., Товариство з обмеженою відповідальністю «ВВС-Буд», про визнання дій протиправними, зобов`язання повторно розглянути клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою для укладення договору земельного сервітуту (суддя суду І інстанції: Осташ А.В., час та місце постановлення ухвали суду І інстанції: 13.12.2022р., м.Тернопіль; дата складання повного тексту ухвали суду І інстанції: 13.12.2022р.),-

В С Т А Н О В И В:

Оскаржуваною ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 13.12.2022р. в задоволенні заяви Тернопільської міської ради /МР/ про відстрочення виконання постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 20.10.2022р. в адміністративній справі № 500/1659/22 відмовлено (Т.4, а.с.104-105).

Не погодившись із вказаною ухвалою, її оскаржив заявник (відповідач по справі) Тернопільська МР, який в апеляційній скарзі просить судову ухвалу скасувати та прийняти нове рішення, яким заяву про відстрочення виконання рішення суду задовольнити, покликаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що призвело до помилкового вирішення питання про відстрочення виконання судового рішення (Т.4, а.с.111-114).
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що підготовка проектів рішень міської ради з подальшим винесенням на пленарне засідання сесії представляє собою відповідну процедуру, а саме: дотримання встановлених вимог до проектів рішень, їх погодження відповідними посадовими особами міської ради та розгляд проектів рішень ради на засіданні постійних комісій.
Тернопільською МР вчинялися дії, спрямовані на виконання рішення суду, зокрема, підготовлено відповідний проект рішення міської ради на погодження та розгляд постійних комісій з подальшим винесенням на пленарне засідання сесії міської ради.
Втім, такий процес в силу вимог чинного законодавства є тривалим, у зв`язку з чим обставини, через які неможливе негайне виконання вказаного судового рішення, є істотними.
Після ознайомлення із примірником постанови апеляційного суду Тернопільська МР підготувала відповідний проект рішення, який в подальшому був розглянутий 19.12.2022р. на пленарному засіданні сесії ради, за результатом розгляду якого прийнято рішення № 8/п21/44 «Про розгляд заяви гр. ОСОБА_1 », через що вказане судове рішення є виконаним.
Вищевикладене спростовує висновку суду, викладені у спірній ухвалі, щодо відсутності обставин, які унеможливлюють негайне виконання постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 20.10.2022р. та в частині затягування виконання цієї постанови суду.

          Позивачем ОСОБА_1 та його представником Уставицьким І.І. скеровано до апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу, в якому останні вважають її необґрунтованою і такою, що не підлягає до задоволення. Наголошують на тому, що суд першої інстанції правильно застосував норми матеріального права, дотримався вимог процесуального закону, через що ухвалив законне і справедливе судове рішення (Т.4, а.с.130-131).

Інші учасники справи не подали до суду апеляційної інстанції відзиви на апеляційну скаргу в письмовій формі протягом строку, визначеного в ухвалі про відкриття апеляційного провадження, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до вимог ч.4 ст.229 КАС України не здійснювалося. Також в порядку ч.2 ст.313 КАС України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
При цьому, позивач ОСОБА_1 та представник Уставицький І.І., який представляє інтереси позивача і третіх осіб ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_6 , звернулися до суду із заявою, в якій просили здійснювати розгляд справи без їхньої участі (Т.4, а.с.152).
Решта учасників справи, будучи повідомленими про час та місце розгляду справи, будь-яких клопотань про відкладення розгляду справи не заявляли.
Із змісту процесуального закону слідує, що відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність в судовому засідання учасників справи (їх представників), а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. 
З огляду на викладене, враховуючи вжиті судом заходи щодо повідомлення учасників справи про час та місце розгляду справи, скерування на їхні адреси процесуальних документів, а також висловлену позицію позивача, представника позивача і третіх осіб по суті апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов до висновку про можливість розгляду справи за відсутності учасників справи.

Окрім цього, оскільки клопотання представника Тернопільської міської ради про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції надійшло до апеляційного суду 01.03.2023р. після завершення розгляду справи, тому апеляційний суд був позбавлений можливості його розглянути в порядку ст.195 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Як встановлено під час судового розгляду, 30.03.2022р. (згідно з відомостями реєстраційної позначки суду першої інстанції) позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, в якому просив визнати протиправними дії відповідача Тернопільської МР щодо навмисного невнесення в порядку, передбаченому ст.124-1 Земельного кодексу /ЗК/ України, на розгляд сесії міської ради заяви та доданих до неї документів, про надання ОСОБА_1 адміністративної послуги - надання дозволу на розроблення проекту землеустрою земельної ділянки площею 0,0431 га по АДРЕСА_1 , для укладання договору земельного сервітуту або відмови у наданні з підстав, які вказані для цього у ЗК України (Т.2, а.с.1-13).

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 16.05.2022р. в задоволенні заявленого позову відмовлено (Т.2, а.с.179-184).

Згідно постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 20.10.2022р. рішення суду першої інстанції скасовано та прийнято постанову, якою визнано протиправними дії відповідача Тернопільської МР стосовно невнесення на розгляд сесії клопотання ОСОБА_1 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою стосовно земельної ділянки площею 0,0431 га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , з метою вирішення питання земельного сервітуту; зобов`язано Тернопільську МР повторно розглянути клопотання ОСОБА_1 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою стосовно земельної ділянки площею 0,0431 га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , з метою вирішення питання земельного сервітуту, з урахуванням висновків суду апеляційної інстанції, викладених в постанові суду (Т.4, а.с.79-82).

28.11.2022р. у справі видано виконавчий лист.

06.12.2022р. представником Тернопільської МР подано до суду заяву про відстрочення виконання постанови апеляційного суду, яка обґрунтована наявністю установленої діючим законодавством процедури підготовки проектів рішень та внесення їх на розгляд сесії міської ради (Т.4, а.с.99 і на звороті).
Також наголосив, що відповідачем вживаються невідкладні заходи для виконання судового рішення, однак вказаний процес є тривалим, через що в розрізі приписів ст.378 КАС України убачає обставини, через які неможливо негайного виконати постанову суду.
У зв`язку з цим, просить відстрочити виконання постанови суду до розгляду клопотання позивача на сесії міської ради.

Відмовляючи в задоволенні поданої заяви про відстрочення виконання судового рішення, суд першої інстанції виходив з того, що у заяві про відстрочення виконання судового рішення заявником не наведено жодних обставин, що ускладнюють або унеможливлюють виконання рішення суду. 
Водночас, наведені в заяві причини свідчать про затягування виконання судового рішення.

Колегія суддів вважає наведені висновки суду першої інстанції про відсутність правових підстав для відстрочення виконання судового рішення підставними і такими, що відповідають фактичним обставинам справи, виходячи з наступного.

Стаття 378 КАС України передбачає загальну процедуру відстрочення і розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення.
Зокрема, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду (ч.1).
Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (ч.3).
Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує:
1) ступінь вини відповідача у виникненні спору;
2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання самої особи або членів її сім`ї, її матеріальне становище;
3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо (ч.4).

Із аналізу вказаної норми вбачається, що підставою для відстрочення виконання рішення є звернення особи із заявою до суду про відстрочення з окресленням причин неможливості виконання судового рішення у встановлений законом строк, тобто, за доведеності обставин, що ускладнюють його виконання, або роблять його неможливим (відсутність коштів або присудженого майна в натурі та інше).
Разом з тим, інститут відстрочення виконання судового рішення спрямований на забезпечення виконання судового рішення. Метою застосування відстрочення виконання судового рішення є надання боржнику реальної можливості для виконання судового рішення.

Питання розстрочення або відстрочення виконання рішення суду знаходяться в площинні процесуального права. 
Підстави, а саме наявність обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), залежать від предмету спору; у межах спірних правовідносин - від правової природи питання, з приводу якого виник спір.

Як убачається з матеріалів справи, предметом розгляду в розглядуваній справі є належний розгляд сесією міської ради клопотання ОСОБА_1 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою стосовно земельної ділянки площею 0,0431 га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , з метою вирішення питання земельного сервітуту (укладання договору земельного сервітуту), а також прийняття відповідного рішення за результатами такого розгляду.
          При цьому, відповідачем не представлено будь-яких доказів, які б свідчили про наявність обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. 

Покликання відповідача на визначену законом і регламентом міської ради процедуру підготовки проектів рішень, їх погодження та розгляд сесією не можна вважати такими обставинами.
          Зокрема, відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до п.34 ч.1 ст.26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.
Згідно ч.1 ст.46 цього Закону сільська, селищна, міська, районна у місті (у разі її створення), районна, обласна рада проводить свою роботу сесійно. Сесія складається з пленарних засідань ради, а також засідань постійних комісій ради.
Частиною 1 ст.47 зазначеного Закону визначено, що постійні комісії ради є органами ради, що обираються з числа її депутатів, для вивчення, попереднього розгляду і підготовки питань, які належать до її відання, здійснення контролю за виконанням рішень ради, її виконавчого комітету.
Згідно з ч.4 ст.47 наведеного Закону постійні комісії за дорученням ради або за власною ініціативою попередньо розглядають проекти програм соціально-економічного і культурного розвитку, місцевого бюджету, звіти про виконання програм і бюджету, вивчають і готують питання про стан та розвиток відповідних галузей господарського і соціально-культурного будівництва, інші питання, які вносяться на розгляд ради, розробляють проекти рішень ради та готують висновки з цих питань, виступають на сесіях ради з доповідями і співдоповідями.
Відповідно до ч.ч.1-3 ст.59 цього Закону рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.
Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом. При встановленні результатів голосування до загального складу сільської, селищної, міської ради включається сільський, селищний, міський голова, якщо він бере участь у пленарному засіданні ради, і враховується його голос.
Рішення ради щодо безоплатної передачі земельної ділянки комунальної власності у приватну власність (крім земельних ділянок, що перебувають у користуванні громадян, та випадків передачі земельної ділянки власнику розташованого на ній жилого будинку, іншої будівлі, споруди) приймається не менш як двома третинами голосів депутатів від загального складу ради.
Рішення ради приймаються відкритим поіменним голосуванням, окрім випадків, передбачених пунктами 4 і 16 статті 26, пунктами 1, 29 і 31 статті 43 та статтями 55, 56 цього Закону, в яких рішення приймаються таємним голосуванням. Результати поіменного голосування підлягають обов`язковому оприлюдненню та наданню за запитом відповідно до Закону України «Про доступ до публічної інформації». На офіційному веб-сайті ради розміщуються в день голосування і зберігаються протягом необмеженого строку всі результати поіменних голосувань. Результати поіменного голосування є невід`ємною частиною протоколу сесії ради.

Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку про те, що за результатами розгляду заяви про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою з метою вирішення питання земельного сервітуту орган місцевого самоврядування повинен прийняти рішення про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою або про відмову в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою.
Відсутність рішення про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою або про відмову в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою у формі рішення свідчить про протиправну бездіяльність відповідного органу.

          Вищевказані законодавчі норми не створюють будь-яких перешкод у виконанні постанови апеляційного суду в розглядуваній справі. Водночас, останні однозначно і чітко регламентують спірні правовідносини, через що їх неухильне дотримання зі сторони відповідача лише сприяє своєчасному виконанню судового рішення.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для відстрочення виконання постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 20.10.2022р. в справі № 500/1659/22.

Також сторонами представлено апеляційному суду рішення позачергової сесії Тернопільської міської ради № 8/п21/44 від 19.12.2022р. «Про розгляд заяви гр. ОСОБА_1 », яким відмовлено ОСОБА_1 в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею до 0,0431 га для укладання договору земельного сервітуту для проходу та проїзду за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки бажане місце розташування земельної ділянки, яку передбачається сформувати з метою встановлення земельного сервітуту, знаходиться в межах земельної ділянки за кад.номер 6110100000:12:003:0015, котра перебуває в користуванні ТзОВ «ВВС-Буд» (Т.4, а.с.116).
З огляду на викладене, відповідачем виконана постанова апеляційного суду, через що питання відстрочення виконання судового рішення втратило свою актуальність для учасників справи.

          Оцінюючи в сукупності вищезазначене, судом першої інстанції наведені достатні і вагомі підстави для відмови у задоволенні заяви Тернопільської МР про відстрочення виконання рішення суду, через що оскаржувана ухвала суду відповідає вимогам закону.
В порядку ст.139 КАС України понесені судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги слід покласти на апелянта Тернопільську МР.

З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків судового рішення, а тому підстави для скасування ухвали колегія суддів не вбачає і вважає, що апеляційну скаргу на неї слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.139, ч.4 ст.229, ч.3 ст.243, ст.ст.310, 312, ч.2 ст.313, п.1 ч.1 ст.315, ст.316, ч.1 ст.321, ст.ст.322, 325, 328 КАС України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Тернопільської міської ради на ухвалу Тернопільського окружного адміністративного суду від 13.12.2022р. з питань відстрочення виконання судового рішення в адміністративній справі № 500/1659/22 залишити без задоволення, а згадану ухвалу суду – без змін.
Понесені судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на апелянта Тернопільську міську раду.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя	 	Р. М. Шавель 	
судді	 	Н. В. Бруновська 	
 	 	Р. Б. Хобор 	
Дата складання повного тексту судового рішення: 03.03.2023р.