ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 642/4444/21  Номер провадження 22-ц/814/614/23	Головуючий у 1-й інстанції Ольховський Є.Б.  Доповідач ап. інст. Дряниця Ю. В.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2023 року 	м. Полтава	

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
Судді-доповідача: Дряниці Ю.В.
Суддів: Пилипчук Л.І., Триголова В.М.
розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» на заочне рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 19 жовтня 2021 року у справі за позовом  Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-
В С Т А Н О В И В :
У липні 2021 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
В обґрунтування позовних вимог вказував, що 25.03.19 року між банком та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір, відповідно умов якого банк видав відповідачу ОСОБА_1 кредитні кошти у сумі кредитного ліміту збільшеного 11.05.19р. до 383000 грн. на картковий рахунок. 
Позивач взяті на себе зобов`язання за договором виконав вчасно та в повному обсязі, а відповідач ОСОБА_1 в порушення умов договору зобов`язання не виконує, у результаті чого станом на 31.05.21 утворилась заборгованість у розмірі 454384,20 грн.
Оскільки на час укладання вказаного договору ОСОБА_1 перебував в шлюбі з ОСОБА_2 позивач вважає що остання є солідарним боржником за вказаним кредитним договором.
Позивач просив суд стягнути з відповідачів солідарно на користь Банку заборгованість за кредитним договором б/н від 25.03.2019 року у розмірі 454384.20 грн. та судовий збір у розмірі 6815.76 грн.
Заочним рішенням Ленінського районного суду  м. Харкова від 19 жовтня 2021 року позовні вимоги задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приват Банк» суму заборгованості за кредитним договором б/н  від 25.03.2019 року у розмірі 454384.20 грн.  
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приват Банк» суму судових витрат в розмірі 6815.76 грн.
В іншій частині позов залишено без задоволення.
З рішенням місцевого суду не погодився позивач, подавши апеляційну скаргу, у якій просить суд рішення місцевого суду скасувати в частині незадоволених позовних вимог та ухвалити нове рішення у цій частині, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. 
В обґрунтування апеляційної скарги посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального та процесуального права.
Вказує, що місцевим судом не надано належної правової оцінки доводам позивача щодо необхідності стягнення заборгованості за кредитним договором у солідарному порядку з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , оскільки вбачається, що відповідач ОСОБА_1 укладав спірний кредитний договір в інтересах сім`ї, кошти набуті за цим договором є спільним майном подружжя, а отже зобов`язання за кредитним договором також є солідарними. 
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.
Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України судове рішення підлягає апеляційному перегляду в частині вимог у задоволенні яких судом відмовлено, тобто в межах поданої позивачем апеляційної скарги.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Місцевим судом встановлено, що 25.03.19 року між ПАТ КБ «Приват Банк» та відповідачем ОСОБА_1 , було укладено кредитний договір шляхом підписання анкети-заяви. Укладений між сторонами договір складається з анкети-заяви, «Умов та правил надання банківських послуг», «Тарифів Банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua.
На виконання умов договору позивач надав відповідачу кредитну картку за якою 25.04.19 р. кредитний ліміт було збільшено до 159500 грн.; 26.04.19р. ліміт збільшено до 325000 грн.; 11.05.19р. ліміт збільшено до 383000 грн.
Відповідач взяті на себе зобов`язання за договором виконує не належним чином, в результаті чого за спірним кредитним договором утворилась заборгованість, відповідно до розрахунку, станом на 31.05.21 рік у розмірі 454384.20 грн., яка складається з заборгованість за простроченим тілом кредиту – 397497,59 грн. заборгованість по простроченим відсоткам – 56886, 61 грн.
Частково задовольняючи позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк», суд першої інстанції виходив з тих обставин, що стягненню підлягає заборгованість кредитом лише з відповідача ОСОБА_1 . При цьому судом встановлено, що позивачем не надано належних та допустимих доказів того, що кредитний договір укладався саме в інтересах сім`ї, та що ОСОБА_2 давала згоду на укладення спірного договору.
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду, виходячи з наступного.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
Відповідно до статтей 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.
Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Згідно наданих позивачем виписки по картковим рахункам вбачається, що відповідач користувався кредитними коштами, неодноразово здійснював платежі отриманою кредитною карткою, купував товари та перераховував кошти на інші рахунки, здійснював оплату за договорами. 
Разом з цим, колегія суддів звертає увагу на те, що сума заборгованості за кредитом, яку просить стягнути на свою користь позивач, утворилась переважно через здійснення операцій «Розваги: zMoney AP, Play4Games». 
За вказаних обставин, доводи апеляційної скарги щодо укладення кредитного договору та використання ОСОБА_1 кредитних коштів в інтересах сім`ї є необґрунтованими та не заслуговують на увагу суду.
Інші доводи апеляційної скарги фактично зводяться до незгоди апелянта з висновками суду першої інстанції та з їх оцінкою, не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому не дають підстав для висновку про неправильне застосування місцевим судом норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.
Враховуючи, що апеляційна скарга містить доводи, які є аналогічними за своїм змістом позиції позивача, якій суд першої інстанції надав вірну правову оцінку, колегія суддів не вбачає за необхідне надавати обґрунтування кожному з доводів скарги, що узгоджується з усталеною практикою ЕСПЛ, зокрема при розгляді справи «Серявін та інші проти України».
За таких обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно з`ясував обставини справи, зібраним доказам дав належну оцінку та прийшов до правильного висновку про часткове задоволення позову. Постановлене судом рішення відповідає вимогам матеріального та процесуального права і не може бути скасоване з підстав, що наведені в апеляційній скарзі.
Керуючисьст.ст. 367, 368, 374, 375, 382, 383 ЦПК України, колегія суддів, -
                               П О С ТА Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк»  – залишити без задоволення.
Заочне рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 19 жовтня 2021 року – залишити без змін. 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня набрання законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Суддя - доповідач:  Ю. В. Дряниця

Судді : Л. І. Пилипчук

В.М. Триголов