УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 січня 2023 року
м. Київ
справа № 542/1701/22
провадження № 51-314ск23
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого            ОСОБА_1 , 
суддів                        ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу адвоката ОСОБА_4 , подану в інтересах ОСОБА_5 на ухвалу Полтавського апеляційного суду від 29 грудня 2022 року про повернення його апеляційної скарги на ухвалу Новосанжарського районного суду Полтавської області 19 грудня 2022 року,
встановив:
Ухвалою Новосанжарського районного суду Полтавської області 19 грудня 2022 року задоволено клопотання прокурора Новосанжарського відділу Решетилівської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_6 та обрано обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 59 днів, а саме до 15 лютого 2023 року та призначено кримінальне провадження до судового розгляду.
Не погоджуючись із ухвалою суду щодо обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, захисник ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу.
Полтавський апеляційний суд ухвалою від 29 грудня 2022 року повернув скаргу захисника на ухвалу Новосанжарського районного суду Полтавської області 19 грудня 2022 рокуна підставі п. 4 ч. 3ст. 399 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК).
У касаційній скарзі захисник ОСОБА_4 , посилаючись на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, просить скасувати ухвалу апеляційного суду і призначити новий розгляд у цьому. Вказує, що 19 грудня 2022 року було проголошено лише резолютивну частину ухвали суду, а повний її текст - 23 грудня 2022 року. Відсутність повного тексту судового рішення тягне за собою необізнаність про обставини, які суд визнав установленими із посиланням на докази, а також мотиви, з яких суд виходив під час постановлення такого рішення, що унеможливлювало подачу апеляційної скарги у п`ятиденний строк до 24 грудня 2022 року. 
Перевіривши доводи наведені в касаційній скарзі, долучені до неї копії судових рішень та матеріалів, суд касаційної інстанції дійшов висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити з наступних підстав.
Відповідно до положень п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги та наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає. 
Пунктом 1-1 ч.2 ст. 395 КПК передбачено, що апеляційна скарга може бути подана на ухвалу суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, - протягом 5 днів з дня її оголошення. 
Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК апеляційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку апеляційного оскарження і особа не порушує питання про поновлення цього строку або суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.
За приписами ч. 2 ст. 113 КПК процесуальні дії під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу. Вимога про необхідність виконання процесуальних дій у строк, установлений КПК, також міститься у ст. 116 цього Кодексу.
Як убачається зі змісту касаційної скарги та доданих до неї матеріалів, ухвалу про обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою місцевим судом постановлено під час підготовчого судового засідання 19 грудня 2022 року за участю захисника ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 .  При цьому, суд, керуючись положеннями ч. 2 ст. 376 КПК, оголосив лише резолютивну частину ухвали, натомість її повний текст було оголошено 23 грудня 2022 року і цього ж дня копію ухвали вручено захиснику.
27 грудня 2022 року захисник ОСОБА_4 звернувся з апеляційною скаргою на вищевказану ухвалу суду, однак без клопотання про поновлення строку на її апеляційне оскарження, посилаючись на те, що оскільки оскаржувану ухвалу місцевого суду йому було вручено 23 грудня 2022 року і він не знав про мотиви постановленого суддею рішення, тому п`ятиденний строк на апеляційне оскарження ухвали, як вважав захисник, спливає 28 грудня 2022 року.
Суд апеляційної інстанції, керуючись п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК, повернув апеляційну скаргу захиснику та зазначив про те, що повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до суду апеляційної інстанції.
Суд вважає, що таке рішення суду апеляційної інстанції є обґрунтованим з наступних підстав.
Відповідно до частин 5, 6 ст. 13 Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.
За змістом ст. 376 КПК перебіг строку на апеляційне оскарження судового рішення розпочинається з моменту оголошення резолютивної частини негайно після виходу суду з нарадчої кімнати. Зазначена позиція викладена у постанові об`єднаної палати Касаційного кримінального суду від 27 травня 2019 року (провадження № 51-6470кмо18). Вказана постанова стосується ухвал слідчого судді, проте, Суд вважає за необхідне і у випадках оскарження ухвал суду першої інстанції застосовувати аналогічні правила обчислення строків на апеляційне оскарження. 
Так, колегія суддів, з урахуванням положень кримінального процесуального закону та на підставі системного аналізу практики Верховного Суду вважає, що у випадку, коли суд з посиланням на ч. 2 ст. 376 КПК постановив ухвалу та оголосив її резолютивну частину, а повний текст оголосив в інший день, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з дня оголошення резолютивної частини.
Разом з тим, у випадку необізнаності у заінтересованих осіб з мотивами прийнятого судом рішення, вказане за їх клопотанням може бути визнано поважною причиною пропуску строку апеляційного оскарження та підставою для його поновлення в порядку, передбаченому ч. 1 ст. 117 КПК.
Таким чином, останнім днем п`ятиденного строку на апеляційне оскарження ухвали Новосанжарського районного суду Полтавської області від 19 грудня 2022 року ( з урахуванням вихідних днів) для захисника ОСОБА_4 було 26 грудня 2022 року, про що обгрунтовано зазначено судом апеляційної інстанції. Однак, захисник ОСОБА_4 апеляційну скаргу подав 27 грудня 2022 року, без клопотання про поновлення йому строку на апеляційне оскарження.
З урахуванням зазначеного, доводи касаційної скарги не спростовують обґрунтованість рішення суду апеляційної інстанції та не свідчать про допущення судом апеляційної інстанції таких істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
Враховуючи викладене, Верховний Суд вважає, що відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою захисника необхідно відмовити.
Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК, Верховний Суд,
постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою адвоката ОСОБА_4 , подану в інтересах ОСОБА_5 на ухвалу Полтавського апеляційного суду від 29 грудня 2022 року про повернення його апеляційної скарги на ухвалу Новосанжарського районного суду Полтавської області 19 грудня 2022 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_1                         ОСОБА_2                               ОСОБА_3