ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 645/7330/21  Номер провадження 33/814/114/23	Головуючий у 1-й інстанції Ульяніч І.В.  Доповідач ап. інст. Герасименко В. М.	

ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2023 року 	м. Полтава	

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Герасименко В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Фрунзенського районного суду м. Харкова від 22 листопада 2021 року , -
В С Т А Н О В И В:
Цією постановою
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , 
визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч.4 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 34 000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 роки. 
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 454 гривень.
Згідно з постановою судді, ОСОБА_1 26 жовтня 2021 року о 03 годині 30 хвилин по вул. Тваринників, 5 в м. Харкові керував транспортним засобом «Кіа Сееd», номерний знак НОМЕР_1 , не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням та скоїв наїзд на електроопору. Автомобіль отримав механічні пошкодження.
Крім того, після ДТП ОСОБА_1 вживав алкогольні напої, а саме: горілку, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння, огляд на стан алкогольного сп`яніння, зі згоди водія, проводився у встановленому законом порядку із застосуванням спеціального технічного приладу Alkotest Drager 7510, результат 2,17 проміле, тест № 187.
Вказаними діями ОСОБА_1 порушив п. 2.3б, п. 12.1, п. 2.10 (є) Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ст.124, ч. 4 ст.130 КУпАП.
Не погоджуючись з вказаним рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді в частині визнання винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 130, прийняти нову постанову, якою визнати винним за ч.1 ст. 130 КУпАП. 
В обґрунтування своїх вимог апелянт посилається на те, що перелічені докази у постанові судді жодним чином не стосуються часу вживання алкоголю, тому не можуть бути належними доказами його вживання саме після ДТП.
Посилається на неправдивість своїх первинних показань на місці ДТП щодо вживання алкоголю після ДТП зумовлених тяжкою аварією, нерозумінням наслідків такого вчинку. 
ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомлений про час, дату та місце судового розгляду, у судове засідання не з"явився, заяв, клопотань про відкладення суду не надавав, за таких обставив, вважаю за можливе судовий розгляд провидити без його участі.
Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з такого.
Відповідно до положень ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Оскільки в апеляційній скарзі апелянт не ставить під сумнів законність прийнятого рішення про його винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, судом апеляційної інстанції, відповідно до ст. 294 КУпАП, в цій частині рішення не переглядається. 
Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом.
Згідно з приписами п.2.10 (є) Правил дорожнього руху України, у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди, водій зобов`язаний до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки).
Диспозиція частини 4 статті 130 КУпАП визначає адміністративну відповідальність за вживання водієм транспортного засобу після дорожньо-транспортної пригоди за його участю алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду.
Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Суд першої інстанції, при встановленні обставин правопорушення, вирішенні питання про наявність події і складу правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КУпАП, в діях ОСОБА_1 , доведеності його вини, зазначених вимог закону дотримався.
Як убачається з матеріалів справи, висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КУпАП, за наведених у постанові суду обставин, є обґрунтованим, вмотивованим і відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується наявними у матеріалах справи доказами, яким суд дав вірну оцінку.
Такий висновок ґрунтується, зокрема, на даних протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №268107 від 26 жовтня 2021 року, роздруківки приладу Драгер з результатом тесту 2,17%, акту огляду на стан алкогольного сп`яніння, з якого слідує, що у ОСОБА_1 виявлено ознаки алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з рота, поясненнями самого ОСОБА_1 , рапортом працівника поліції, даними відеозапису подій за участю водія ОСОБА_1 , де зафіксовано факт проходження ним освідування на визначення стану сп`яніння на місці зупинки за допомогою приладу «Драгер», з результатом 2,17%.
Ці обставини адміністративної справи давали суду підстави дійти висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КУпАП.
Жодних належних та допустимих доказів, які б викликали сумніви в об`єктивності вищевказаних матеріалів, їх фальсифікації, ОСОБА_1 не надано, не здобуто таких і в процесі апеляційного розгляду, а тому законні підстави для їх відхилення у суду відсутні.
При перегляді апеляційним судом відеозапису вбачається, що поліцейські пропонують ОСОБА_1 , після скоєного ДТП, пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці, на що останній погоджується, при цьому пояснює, що після ДТП вживав алкоголь через отриманий стрес внаслідок аварії. Результат проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Драгер – 2,17%. На запитання працівників поліції де взяв алкоголь ОСОБА_1 пояснив, що придбав його в поруч розташованому магазині. 
При цьому, у протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 особисто зазначив про вживання алкоголю після ДТП, та погодився із його змістом, що засвідчено його особистим підписом.
Під час апеляційного розгляду не встановлено порушень працівниками поліції вимог ст. 266 КУпАП, оскільки ОСОБА_1 не заперечував факту вживання алкоголю після скоєння ДТП, та на пропозицію працівника поліції пройти освідування на стан сп`яніння на місці погодився, що зафіксовано на відеозаписі , долученому до матеріалів справи працівниками поліції.
Викладені обставини свідчать про доведеність «поза розумним сумнівом» наявності в діянні ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП.
До доводів апелянта про неправдивість своїх первинних показань на місці ДТП щодо вживання алкоголю після ДТП, зумовлених тяжкою аварією, нерозумінням наслідків такого вчинку, апеляційний суд ставиться критично, направлені на уникнення передбаченої законом відповідальності.
Доказів, які б свідчили про невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи апелянт не надав.
Доводи апелянта про неповноту та однобічність судового розгляду судом першої інстанції, вважаю безпідставними, оскільки матеріали справи зазначені обставини не підтверджують.
Постанова судді місцевого суду відповідає вимогам Закону, істотних порушень норм матеріального чи процесуального права, які були б підставою для зміни чи скасування судового рішення не встановлено.
Стягнення, яке накладене на ОСОБА_1 , відповідає санкції ч.4 ст. 130 КУпАП, що є необхідним і достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети виховного впливу та запобіганню вчинення ним нових правопорушень.
За таких обставин, підстав для задоволення апеляційної скарги не вбачається.
Керуючись ст.293, 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Фрунзенського районного суду м. Харкова від 22 листопада 2021 року щодо ОСОБА_1 - без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського
апеляційного суду В.М. Герасименко