УКРАЇНА 
Житомирський апеляційний суд 

Справа №296/9029/21 Головуючий у 1-й інст. Маслак В. П. 
Категорія 82 Доповідач Павицька Т. М. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2023 року Житомирський апеляційний суд у складі:
головуючого         Павицької Т. М.,
суддів                 Трояновської Г.С., Миніч Т.І. ,

за участю секретаря Трикиши Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні  в м. Житомирі цивільну справу №296/9029/21 за позовом  ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Житомиртеплокомуненерго» Житомирської міської ради  про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії та стягнення коштів за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 на рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 15 лютого 2023 року, ухвалене під головуванням судді Маслак В.П. в м. Житомирі
в с т а н о в и в :
У  жовтні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом, в якому просив визнати протиправними дії КП "Житомиртеплокомуненерго" Житомирської міської ради щодо нарахування коштів за послуги централізованого опалення місць загального користування, зобов`язати відповідача перерахувати вартість послуг централізованого опалення місць загального користування в період з 01.12.2018, припинити нарахування коштів за вказані послуги, стягнути з КП "Житомиртеплокомуненерго" Житомирської міської ради зайво сплачені кошти за послуги централізованого опалення місць загального користування в розмірі 2668,48 грн. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що за адресою його проживання, у під`їзді №4 житлового будинку АДРЕСА_1 , відсутня система опалення місць загального користування. Крім того, позивач зазначає, що квартира АДРЕСА_2 за вищевказаною вказаною адресою відключена від системи централізованого теплопостачання та встановлено автономне опалення. Однак, відповідач у період з 01.12.2018 по 30.04.2021 нарахував позивачу вартість послуг з опалення місць загального користування у розмірі 2749,43 грн, з яких він сплатив 2668,48 грн. Посилаючись на те, що такі дії відповідача щодо нарахування позивачу вартості послуг з теплопостачання місць загального користування є порушенням його прав споживача житлово-комунальних послуг.
Рішенням Корольовського  районного суду м. Житомира від 15 лютого 2023 року в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги. 
На обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що оскаржуване рішення є незаконним, необґрунтованим та таким, що ухвалене із неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права. Судом було неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, висновки суду викладенні в оскаржуваному судовому рішенні не відповідають обставинам справи. Крім того, зазначав, судом першої інстанції не взято до уваги та не надано належної правової оцінки листу №5 від 30.04.2021, складеного головою правління ОСББ «Шкільний 3», у якому вказано, що з моменту створення ОСББ з 01.09.2020 місця загального користування під`їзду №4 не під`єднані до системи централізованого опалення. Враховуючи вищенаведене, КП «Житомиртеплокомуненерго» безпідставно нараховує позивачу вартість послуг з централізованого опалення місць загального користування.
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного. 
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_3 . Система опалення місць загального користування в 4 під`їзді, житлового будинку АДРЕСА_1 відсутня з 01.09.2008 по 01.09.2020, що підтверджується листом КК «Коменерго-Житомир» від 12.05.2021 № 312.
Листом ОСББ «Шкільний 3» від 30.04.2021 за № 05 повідомлено, що з 01.09.2020 по 30.04.2021 місця загального користування під`їзду № 4, житлового будинку АДРЕСА_1 не під`єднані до системи центрального опалення.
Відповідно до розрахунків КП "Житомиртеплокомуненерго" Житомирської міської ради з 01.07.2018 по 01.07.2021 ОСОБА_1 сплатив за послуги опалення місць загального користування 2668,48 грн із загального боргу в розмірі 2749,43 грн.
Згідно рішення Житомирської міської ради від 07.02.2018 за № 91 затвердженого КП "Житомиртеплокомуненерго" Житомирської міської ради, коефіцієнт нормативної витрати теплової енергії для опалень місць загального користування в будинку АДРЕСА_1 - 13,98%.
Дорученням заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів влади Кондратюка С.М. від 02.04.2019 за № 52 роз`яснено, що за наявності, демонтованої системи опалення місць загального користування, балансоутримувачем (власником) будинку необхідно відновити та привести таку систему у відповідності до проекту житлового будинку. 
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції обґрунтовував свою позицію тим, що оскільки ОСОБА_1 є власником квартири у багатоквартирному будинку, він зобов`язаний оплачувати послуги з централізованого опалення місць загального користування такого будинку, які фактично надаються енергопостачальною компанією, незалежно від того, чи підключена квартира останнього до мережі централізованого опалення, чи ні. Відсутність опалювальних приладів у під`їзді також не може бути підставою для звільнення позивача від обов`язку оплачувати послуги з центрального опалення місць загального користування, оскільки матеріалами справи доведено, що розподільчі трубопроводи системи опалення будинку прокладені в підвалі і по горищу в ізоляції, на підтвердження чого представником відповідача надано суду розрахунок кількості теплоти, спожитої на опалення місць загального користування в житлових будинках, обладнаних приладами обліку теплової енергії в м. Житомирі.
Колегія суддів погоджується із такими висновками суду, оскільки вони відповідають положенням матеріального та процесуального права.
Згідно зі статтею 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил; комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством.
Відповідно до частини першої статті 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.
Згідно з пунктом 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» до затвердження центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства, методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг співвласники багатоквартирного будинку або іншої будівлі, де налічуються два або більше споживачів, можуть визначити свій порядок розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг відповідно до положень статті 10 цього Закону, а також прийняти рішення про незастосування положень частини п`ятої статті 10 цього Закону при розрахунках за житлово-комунальні послуги у відповідному будинку, будівлі.
Зазначений висновок викладений у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 03 жовтня 2018 року у справі № 529/613/17-ц (провадження № 61-1716сво17).
Внутрішньо-будинкові мережі централізованого опалення належать до інженерного (технічного) обладнання житлового будинку та є його невід`ємною частиною.
Згідно з пунктом 28 Правил споживачі, які відмовились від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, оплачують послуги з централізованого опалення МЗК будинку відповідно до методики, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства.
Наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 31 жовтня 2006 року № 359 затверджена Методика розрахунку кількості теплоти, спожитої на опалення місць загального користування багатоквартирних будинків та визначення плати за їх опалення, якою встановлений порядок визначення витрат теплової енергії на опалення місць загального користування у багатоквартирних житлових будинках для встановлення розміру плати за неї споживачами (пункт 1.2. Методики).
Згідно з пунктом 2.1.4 Методики загальна кількість теплової енергії на опалення місць загального користування складається з двох показників, які підсумовуються між собою, а саме: з кількості теплової енергії на опалення кожного окремого приміщення місць загального користування та утрат теплової енергії розподільчими трубопроводами опалення будинку, прокладеними у підвалі або на горищі. При ненаданні послуги з опалення місць загального користування залишається друга частина формули, згідно якої здійснюється нарахування за втрати теплової енергії розподільчими трубопроводами опалення будинку, прокладеними в підвалі або на горищі. Тобто, якщо один з показників дорівнює нулю, то нарахована платня складається з другого показника.
З 25 січня 2019 року почала діяти Методика розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затверджена наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2018 року № 315, якою встановлено порядок визначення та розподілу між споживачами обсягу спожитої у будівлі теплової енергії на опалення житлових та нежитлових приміщень.
Визначення обсягу теплової енергії, витраченої на опалення МЗК та допоміжних приміщень (QМЗК), здійснюється відповідно до розділу III цієї Методики. Розподіл цього обсягу здійснюється серед споживачів за категоріями приміщень згідно з додатком 1 до цієї Методики пропорційно до їх загальних/опалюваних площ/об`ємів.
Як передбачено шостим розділом «Посібника та доповнення до Норм та вказівок по нормуванню витрат палива та теплової енергії на опалення житлових та громадських споруд, а також на господарсько-побутові потреби в Україні» КТМ 204 Україна 244-94, затвердженим Наказом Держбуду України від 30 лютого 2001 року №82, втрати теплової енергії на ділянці мережі від межі розподілу до місця установки опалювальних приладів відноситься до втрат абонента (споживача). Тому співвласники квартир повинні брати участь у витратах на утримання будинку пропорційно займаній площі житла, а відключення від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання не є підставою для звільнення мешканців від такої участі.
З огляду на наведене суд першої інстанції зробив правильний висновок про те, що відключення від мереж централізованого опалення не є підставою для звільнення мешканців будинку від оплати за опалення місць загального користування будинку.
Встановлено, що в під`їзді №4  будинку по АДРЕСА_1 ,  в якому знаходиться квартира позивача,  місця загального користування не під`єднані до системи центрального опалення, вказаний під`їзд не опалюється.
Відповідно до п. 9 Правил надання послуг з управління багатоквартирним будинком та Типового договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, затверджений постановою КМ України № 712 від 05.09.2018р. включає обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо.
Таким чином, обов`язки по утепленню місць загального користування законодавством покладено на власника, балансоутримувача будинку та/або виконавця заходів з утеплення місць загального користування будинку, а не на Підприємство, яке не є учасником таких відносин, тому не повинне нести негативні наслідки пов`язані з можливим невиконанням вказаними суб`єктами своїх обов`язків. Нарахування КП «Житомиртеплокомуненерго» витрат відповідно до Методики № 315 проводиться незалежно від стану теплоізоляції трубопроводів підвалу на підставі лише даних про довжину, діаметр трубопроводів, загальну площу будинку, площу квартири власника.
У постановах від 26 вересня 2018 року (справа № 703/58/16-ц) та від 3 жовтня 2019 року (справа № 539/2966/15-ц) Верховний Суд зазначив, що оскільки житло відповідача знаходиться у багатоквартирному будинку, вона зобов`язана нести витрати з утримання та обслуговування будинку спільно з іншими власниками квартир цього будинку, отже, оплачувати послуги з централізованого опалення місць загального користування згідно з встановленими тарифами.
У постанові Верховного Суду від 7 лютого 2018 року (№ 703/4963/15-ц ) висловлено правову позицію про те, що нарахування оплати за опалення місць загального користування здійснюється відповідно до вимог діючого законодавства та існуючих нормативних документів, відповідачі дану послугу фактично отримують, а тому повинні її оплачувати. Нарахування плати за послугу з централізованого опалення у місцях загального користування проводиться рівномірно на всіх мешканців - користувачів багатоквартирного будинку, незалежно від того, підключений цей мешканець до централізованого опалення чи має індивідуальну систему опалення, що відповідає вимогам Методики розрахунку кількості теплоти, спожитої на опалення місць загального користування багатоквартирних будинків, та визначення плати за їх опалення, затвердженої наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 31 жовтня 2006 № 359.
Суд першої інстанції правильно вважав, що відсутність опалювальних приладів у під`їзді АДРЕСА_4 не може бути підставою для звільнення позивача від обов`язку оплачувати послуги з центрального опалення місць загального користування, оскільки матеріалами справи доведено, що розподільчі трубопроводи системи опалення будинку прокладені в підвалі і по горищу в ізоляції, на підтвердження чого представником відповідача надано суду розрахунок кількості теплоти, спожитої на опалення місць загального користування в житлових будинках, обладнаних приладами обліку теплової енергії в м. Житомирі.
За наведених обставин, суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 , оскільки останній є власником квартири у багатоквартирному будинку, та зобов`язаний оплачувати послуги з централізованого опалення місць загального користування такого будинку, які фактично надаються енергопостачальною компанією, незалежно від того, чи підключена квартира відповідача до мережі централізованого опалення, чи ні.
Відтак, розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин і нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і дав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, внаслідок чого ухвалив законне й обґрунтоване судове рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.
За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що фактично всі доводи, викладені в апеляційній скарзі, не можуть бути взяті до уваги колегією суддів, оскільки вони фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду по їх оцінці. Проте, відповідно до вимог ст. 89 ЦПК України, оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів учасниками справи діючим законодавством не передбачена. Судом першої інстанції повно та всебічно досліджені обставини справи, перевірені письмові докази та надано їм належну оцінку.
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.
Оскільки, суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, суд апеляційної інстанції, з передбачених ст. 375 ЦПК України підстав, залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.
Судові витрати залишаються за сторонами, оскільки судом апеляційної інстанції залишено без змін рішення суду першої інстанції, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 – без задоволення.
Керуючись статтями 259,268, 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Корольовського  районного суду м. Житомира від 15 лютого 2023 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути  оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Дата складення повного судового рішення 28 березня 2023 року.

Головуючий 

Судді