П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

13 березня 2023 р.	м.Одеса	Справа № 540/5320/21	
Головуючий в 1 інстанції: Самойлюк Г.П.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
доповідача – судді Турецької І. О.,
суддів – Домусчі С. Д., Шеметенко Л. П.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Міністерства юстиції України на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 13 грудня 2022 року про відмову в задоволенні заяви про зміну порядку і способу виконання рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання судового рішення про поновлення на роботі,
третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору на стороні відповідача – Південне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Одеса)

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з позовом до Міністерства юстиції України (далі – Мін`юст), в якому, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, просив стягнути на його користь середній заробіток за час затримки виконання судового рішення про поновлення на роботі у розмірі 174 128,23 грн. за період з 14.10.2020 по 27.09.2021 (із розрахунку 728,57 грн. за кожен робочий день) з вирахуванням обов`язкових до сплати податків та зборів.
Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 24 листопада 2021 року, розглянутого за правилами загального позовного провадження, позов ОСОБА_1 задоволено.
Суд стягнув з Мін`юсту на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки виконання судового рішення про поновлення на роботі у розмірі 174 128,23 грн. за період з 14.10.2020 по 27.09.2021 з вирахуванням обов`язкових до сплати податків та зборів.
За апеляційною скаргою Мін`юсту, постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 14 липня 2022 року рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 24 листопада 2021 року залишено без змін.

29 листопада 2022 року, через систему електронний суд, представник Мін`юсту звернувся до суду першої інстанції із заявою про зміну чи встановлення способу і порядку виконання рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 24 листопада 2021 року.

У прохальній частині цієї заяви її автор просить замінити боржника у виконавчому листі, виданого 12.08.2022 Одеським окружним адміністративним судом у справі №540/5320/21 про стягнення на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час затримки виконання судового рішення, а саме: з Міністерства юстиції України на Південне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Одеса).
Далі, як указує заявник,  у разі неможливості проведення заміни боржника у виконавчому провадженні – змінити спосіб і порядок виконання судового рішення, шляхом стягнення середнього заробітку за час затримки виконання судового рішення з Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).
Обґрунтовуючи заявлені вимоги, представник Мін`юсту указує на те, що основним місцем роботи ОСОБА_1 було Південне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Одеса) і саме даний орган, який має статус роботодавця, повинен відшкодовувати середню заробітну плату за час вимушеного прогулу та сплачувати єдиний соціальний внесок.
Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 13 грудня 2022 року в задоволенні заяви представника Мін`юсту про зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення відмовлено.
Відмовляючи в задоволенні такої заяви, суд першої інстанції виходив з того, що представником Міністерства юстиції України не надано належних доказів на підтвердження неможливості або ускладнення виконання судового рішення, а зазначені в заяві твердження,  не вказують на наявність обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його виконання неможливим.
На думку суду першої інстанції, заявник фактично просить змінити зміст рішення суду,  залучивши до справи іншого відповідача, в особі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

Не погоджуючись з даною ухвалою суду, Мін`юст подав апеляційну скаргу в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить її скасувати та постановити нову ухвалу про задоволення заяви.
Головним доводом апеляції є неможливість виконання судового рішення, оскільки тільки роботодавцю, в особі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), надано право відшкодувати середню заробітну плату за час вимушеного прогулу та нараховувати єдиний соціальний внесок. 
ОСОБА_1 не скористався правом подання відзиву на апеляційну скаргу.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 311 КАС України, враховуючи відсутність клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю, справа розглянута в порядку письмового провадження.

Переглянувши справу за наявними у ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги, з огляду на таке.

Частинами першою, третьою статті 378 КАС України встановлено, що за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Наведена норма не містить конкретного переліку обставин для зміни чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення, а лише встановлює критерії для їх визначення, надаючи суду в кожному конкретному випадку вирішувати питання про їх наявність з урахуванням усіх обставин справи.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12.06.2019 (справа № 800/203/17) зазначила, що зміна способу і порядку виконання рішення суду – це прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у порядку і способом, раніше встановленими. Отже, суд за наявності обґрунтованих підстав та належних доказів може змінити спосіб та порядок виконання рішення суду, не змінюючи при цьому його змісту, або ж відмовити в задоволенні такої заяви.

Скаржник зазначаючи про неможливість виконання судового рішення, не вказує обставини, які реально та безпосередньо перешкоджають його виконанню в строки, в обсязі та в порядку, визначені у рішенні.
Є помилковим довід Мін`юсту, що на виконання судового рішення він зобов`язаний відшкодувати ОСОБА_1 заробітну плату за час вимушеного прогулу та перерахувати, у зв`язку з цим, до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування єдиний соціальний внесок.
Слушно зауважити, що вказаним судовим рішення стягнуто з Мін`юсту на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки виконання судового рішення про поновлення на роботі, тобто виплати, які мають бути здійснені роботодавцем на користь незаконно звільненого працівника, не можуть вважатися заробітною платою та платою за виконану роботу і єдиний соціальний внесок на вказані виплати не нараховується.
Середній заробіток за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі працівника є спеціальним видом відповідальності роботодавця за порушення трудових прав працівника.

Присутня в заяві Мін`юсту також вимога про заміну боржника у виконавчому провадженні, що передбачено статтею 379 КАС України. Проте, слід відзначити, що вказана норма встановлює таку можливість лише у випадку вибуття однієї із сторін виконавчого провадження, що у спірних правовідносинах відсутня.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги Мін`юсту не свідчать про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Підсумовуючи викладене та враховуючи те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, є всі підстави, відповідно до статті 316 КАС України, для залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення без змін.

Керуючись статтями: 308, 312, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Міністерства юстиції України – залишити без задоволення.
Ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 13 грудня 2022 року про відмову в задоволенні заяви про зміну порядку і способу виконання рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання судового рішення про поновлення на роботі – залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Доповідач – суддя                                                            І. О. Турецька

                     суддя                                                            С. Д. Домусчі

                     суддя                                                            Л. П. Шеметенко

Повне судове рішення складено 13.03.2023.