ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
33001 , м. Рівне,  вул. Яворницького, 59

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 лютого 2023 року                                                                                      Справа № 918/813/22 

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючий суддя Миханюк М.В., суддя Юрчук М.І. ,  суддя Саврій В.А. 

секретар судового засідання Олійник Т.М.
за участю представників сторін:
позивача: Єгорова В.С. представника за довіреністю №32 від 27.07.22
відповідача:  Якимчук О.М. представника за довіреністю від 03.01.23 №01Др-2-0123

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" на ухвалу Господарського суду Рівненської області, постановлену 22.12.22р. суддею Качур А.М. о 13:43 у м.Рівному, повний текст складено  22.12.22р. у справі № 918/813/22 
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг"   
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівнегаз Збут"  
про стягнення 738 050 495,00 грн 

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 22.12.22 зупинено провадження у справі №918/813/22 до набрання законної сили судовим рішенням у справі №918/907/22.
В обґрунтування ухвали, суд з посиланням на ст.227 ГПК України, вказав про необхідність зупинення провадження у даній справі до набрання законної сили рішенням суду у справі №918/907/22 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "РІВНЕГАЗ ЗБУТ" до Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Рівнегаз", Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України", Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг"  про зобов`язання безоплатно усунути недоліки товару (природного газу), шляхом коригування в бік зменшення обсягів природного газу ТОВ "Рівнегаз Збут" за Рамковим договором купівлі - продажу природного газу №2рд_БГр-РГЗ від 30.09.2021 року та Індивідульним Договором №БГр-21/22-РГЗ від 30.09.2021 року, зазначених в комерційних актах приймання-передачі природного газу за період з жовтня 2021 по квітень 2022 року.
Суд зазначив, про пов`язаність даних справ, оскільки рішенням у справі №918/907/22 буде встановлено обсяг/вартість переданого природного газу за спірними договорами у даній справі, на підставі якого буде визначено суму основного боргу, на яку мають нараховуватися інфляційні втрати, 3% річних, пеня та штраф, що є предметом розгляду у даній справі.
Разом з тим, обставини у  справі №918/907/22 впливають чи можуть вплинути на подання і оцінку доказів у даній справі, а також на оцінку правових позицій сторін. Крім того, зауважив, що суд не може розглянути дану справу через обмеженість предметом позову та складом учасників справи, зокрема суд позбавлений можливості встановлення обставин, що є предметом позову у справі №918/907/22.
Не погодившись із постановленою ухвалою, скаржник звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Рівненської області від 22.12.2022 у справі №918/813/22 про зупинення провадження у справі і направити справу для продовження  розгляду до суду першої інстанції.
Так, вказує, що не погоджується із викладеними в оскаржуваній ухвалі висновками суду першої інстанції, вважає, що оскаржувана ухвала постановлена із неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, без дослідження усіх обставин справи, з огляду на наступне.
З посиланням на ст. ст. 13, 227, 229 ГПК України, постанови Верховного Суду від 08.07.2019 у справі № 904/4233/18, від 10.09.2019 у справі № 922/1962/17, від 16.12.2019 у справі № 917/131/19, від 15.05.2019 у справі № 904/3935/18, від 10.06.2019 у справі № 914/1983/17 від 16.01.2020 у справі №908/1188/19 зауважує, що в мотивувальній частині оскаржуваної ухвали суд не наводить обґрунтованих висновків, а лише констатує, що дійшов висновку про зупинення провадження у справі; місцевий господарський суд не навів жодних мотивів, з яких він дійшов висновку саме про об`єктивну неможливість розгляду справи №918/813/22; неможливість встановити та оцінити певні конкретні обставини (факти), що мають суттєве значення для вирішення цього спору, на підставі наявних в матеріалах справи доказів; чи встановить інший суд обставини, що можуть вплинути на оцінку доказів у цій справі; місцевим судом залишено поза увагою, що сама по собі взаємопов`язаність справ ще не свідчить про неможливість розгляду даної справи до прийняття рішення в іншій справі, оскільки незалежно від результату розгляду справи №918/907/22, суд першої інстанції має правові підстави для ухвалення рішення у справі №918/813/22, маючи відповідний наявний у справі обсяг доказів (зокрема, тих, якими сторони обґрунтовують свої вимоги і заперечення стосовно формування суми боргу, штрафних санкцій, 3 % річних та інфляційних втрат виходячи з чинних умов Рамкового договору та Індивідуального договорів).
Відповідно в межах справи №918/907/22 розглядаються позовні вимоги про зобов`язання безоплатно усунути недоліки неякісного товару, переданого за Рамковим та Індивідуальним договором.
В свою чергу, підставою для звернення із позовною заявою до суду у справі №918/813/22 є несвоєчасні розрахунки відповідача за поставлений природний газ за Індивідуальним договором №БГр-21/22-РГЗ до Рамкового договору купівлі-продажу природного газу № 2рд_БГр-РГЗ від 30.09.2021, та предметом позову є стягнення заборгованості за поставлений природний газ за Договорами у період з жовтня 2021 по квітень 2022. Отже, наведені обставини кожна як окремо, так і в їх сукупності не свідчать про неможливість розгляду даної господарської справи №918/813/22, а тому місцевий господарський суд необґрунтовано посилається на об`єктивну неможливість розгляду справи №918/813/22 у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.
Окрім того, обов`язковою підставою для зупинення провадження у справі є неможливість подальшого розгляду до вирішення іншої справи. Проте, у разі задоволення позовних вимог у справі № 918/907/22, відповідач не обмежений у праві на поновлення порушеного права шляхом звернення до суду у порядку статті 320 ГПК України із відповідною заявою про перегляд рішення за нововиявленими обставинами. Тобто, Господарським процесуальний кодексом України передбачено ефективний механізм поновлення прав сторони за результатами розгляду іншої справи, що спростовує тезис щодо неможливості подальшого розгляду даної справи.
При цьому, місцевим господарським судом залишено поза увагою той факт, що матеріали справи № 918/813/22 містять усі необхідні докази як поставки природного газу, так і неповної оплати поставленого природного газу відповідачем.
З посиланням на докази подані до матеріалів справи №918/813/22 вказує, що позивачем повідомлено суд про всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, та надано всі докази, які підтверджують такі обставини. Жоден із вищенаведених доказів в межах справи №918/907/22 відповідачем не оспорюється, доказів протилежного матеріали справи № 918/813/22 не містять.
Матеріали справи містять копії комерційних актів приймання-передачі природного газу від 31.10.2021 №1_10-БГр-РГЗ; від 30.11.2021 №1_11-БГр-РГЗ; від 31.12.2021 №1_12- БГр-РГЗ; від 31.01.2022 №1_01-БГр-РГЗ; від 28.02.2022 №1_02-БГр-РГЗ; від 31.03.2022 №1_03-БГр-РГЗ; від 30.04.2022 №1_04-БГр-РГЗ, які були оформлені з боку позивача та відповідача.
Вказані комерційні акти приймання-передачі природного газу містять відомості щодо договірної ціни, фактичних обсягів газу, що були передані протягом Періоду поставки згідно з торговими сповіщеннями, підтвердженими Оператором ГТС в Інформаційній платформі Оператора ГТС, а також вартості природного газу, що свідчить про їх повну відповідність положенням пункту 3.10. Рамкового договору.
Крім того, зауважує, що відповідач вчинив цілий ряд дій, що свідчать про схвалення та прийняття правочину до виконання, в тому числі підписав Комерційні акти-приймання передачі природного газу за Індивідуальним договором. Комерційні акти приймання-передачі природного газу підписані без будь-яких зауважень щодо якості, обсягу та ціни природного газу.
Звертає увагу апеляційного суду на те, що відповідач частково оплатив спожитий природний газ за Індивідуальним договором, що підтверджується надходженням від відповідача грошових коштів із призначенням платежу саме по Індивідуальному договору. Також, скаржник  наголошує, що жодних претензій щодо кількості або якості переданого позивачем природного газу з боку відповідача не заявлялось та не пред`являлось. Доказів протилежного відповідачем до матеріалів справи не надано.
Таким чином, скаржник вважає, що суд при розгляді даної справи № 918/813/22 має можливості встановити та дослідити всі обставини у справі, в тому числі щодо наявності 520 693 548,52 грн основного боргу, пені у сумі 42 158 504,12 грн; три проценти річних у сумі 4 718 775,54 грн; інфляційні втрати у сумі 24 560 223,67 грн, штраф у сумі 145 919 443,15 грн за Рамковим договором купівлі-продажу природного газу від 30.09.2021 №БГр-21/22-РГЗ та Індивідуального договору від 30.09.2021 №БГр-21/22-РГЗ, з урахуванням в сукупності усіх обставин справи.
Вважає, що необґрунтоване зупинення провадження у справі №918/813/22 призведе до порушення законних прав позивача, до затягування строків розгляду, перебування в стані невизначеності учасників процесу, що свідчить про порушення положень частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що покладає на національні суди обов`язок здійснити швидкий та ефективний розгляд справ упродовж розумного строку.
У відзиві на апеляційну скаргу відповідач наводить свої міркування на спростування доводів скаржника та вказує на законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції. Просить залишити ухвалу Господарського суду Рівненської області від 22.12.2022 про зупинення провадження у справі № 918/813/22 без змін, а апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» без задоволення.
Крім того, від відповідача надійшла заява, у якій наводить постанови Західного апеляційного господарського суду від 29.12.2022 у справі №914/2160/22, від 25.01.2023 у справі №909/699/22 та просить їх врахувати при розгляду вказаної апеляційної скарги.
У судовому засіданні представник скаржника підтримав доводи викладені в своїй апеляційній скарзі та  надав пояснення з приводу своєї позиції. Просить скасувати ухвалу Господарського суду Рівненської області від 22.12.2022 у справі № 918/813/22 про зупинення провадження у справі і направити справу для продовження  розгляду до суду першої інстанції.
Представник відповідача заперечила проти апеляційної скарги з підстав викладених у відзиві та надала пояснення на обґрунтування своєї позиції. Просить залишити ухвалу Господарського суду Рівненської області від 22.12.2022 про зупинення провадження у справі №918/813/22 без змін, а апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» - без задоволення.
Заслухавши пояснення представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши повноту з`ясування та доведеність всіх обставин, що мають значення для справи, відповідність висновків, викладених в ухвалі місцевого господарського суду, обставинам справи, правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права при винесенні оскарженої ухвали, колегія суддів Північно-західного апеляційного господарського суду дійшла до наступного висновку.
Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, Товариство з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" звернулось до Господарського суду Рівненської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівнегаз Збут" про стягнення 738 050 495,00 грн., з яких: 520 693 548,52 грн борг, 42 158 504,12 грн пеня, 4 718 775,54 грн 3% річних, 24 560 223,67 грн інфляційні втрати та 145 919 443,15 грн штраф.
Ухвалою суду від 04 жовтня 2022 року відкрито провадження у справі, підготовче засідання призначено на 01 листопада 2022 року.
14 листопада 2022 року відповідачем подано клопотання про зупинення провадження у справі до набрання законної сили судовим рішенням у справі №918/907/22.
Вказане клопотання аргументоване тим, що відповідачем було подано позовну заяву до Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Рівнегаз" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України", та    Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" про зобов`язання безоплатно усунути недоліки товару (природного газу), шляхом коригування в бік зменшення обсягів природного газу ТОВ "Рівнегаз Збут" за Рамковим договором купівлі - продажу природного газу №2рд_БГр-РГЗ від 30.09.2021 року та Індивідуальним Договором №БГр-21/22-РГЗ від 30.09.2021 року, зазначених в комерційних актах приймання-передачі природного газу за період з жовтня 2021 по квітень 2022 року.
Ухвалою суду від 01 листопада 2022 року відкрито провадження у справі №918/907/22.
Заявник вказує, що справи №918/813/22 та №918/907/22 є взаємопов`язаними, оскільки в останній буде встановлено факт виконання/невиконання позивачем умов рамкового договору купівлі - продажу природного газу від 30.09.2021 рок та Індивідуального договору від 30.09.2021 року в частині передачі заявнику неякісного газу.
Як зазначалося вище, ухвалою Господарського суду Рівненської області від 22.12.22 зупинено провадження у справі №918/813/22 до набрання законної сили судовим рішенням у справі №918/907/22.
Північно-західний апеляційний господарський суд погоджується з висновком місцевого господарського суду про зупинення провадження у даній справі, виходячи з наступного.
Статтею 227 ГК України передбачено вичерпний перелік підстав зупинення провадження у справі. Зупинення провадження у справі з інших підстав є неправомірним.
Згідно з пунктом 5 частини першої статті 227 ГПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у випадках об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.
Зупинення провадження у справі - тимчасове й повне припинення всіх процесуальних дій у справі, що викликане настанням зазначених у законі причин, що перешкоджають подальшому руху процесу і щодо яких невідомо, коли вони можуть бути усунені.
Метою зупинення провадження у справі до розгляду іншої справи є виявлення обставин, підстав, фактів, тощо, що не можуть бути з`ясовані та встановлені у даному процесі, проте, які мають значення для конкретної справи, провадження у якій зупинено.
За змістом вищевказаної статті, причиною зупинення в даному випадку є об`єктивна неможливість розгляду справи, що знаходиться в провадженні господарського суду, до вирішення іншої справи, яка розглядається іншим судом.
Таким чином, підставою для зупинення провадження у справі є об`єктивна неможливість розгляду господарської справи до вирішення пов`язаної справи іншим судом.
Неможливість розгляду даної справи до вирішення справи іншим судом полягає в тому, що обставини, які розглядаються іншим судом, не можуть бути встановлені господарським судом самостійно у даній справі. Йдеться про те, що господарський суд не може розглянути певну справу через обмеженість своєї юрисдикції щодо конкретної справи внаслідок непідвідомчості; обмеженості предметом позову; неможливості розгляду тотожної справи певної черговості розгляду вимог тощо.
Пов`язаність справи полягає в тому, що рішення іншого суду, який розглядає справу, встановлює обставини, які впливають на збирання та оцінку доказів у даній справі, зокрема, факти, що мають преюдиціальне значення. Ці обставини мають бути такими, що мають значення для даної справи.
Для вирішення питання про зупинення провадження у справі господарському суду в кожному конкретному випадку слід з`ясувати: 1) як пов`язана справа, яка розглядається господарським судом, зі справою, що розглядається іншим судом; 2) чим обумовлюється неможливість розгляду справи (аналогічний висновок викладено у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 10.09.2019 у справі № 922/1962/17, від 17.12.2019 у справі № 917/131/19).  
Провадження у справі необхідно зупиняти лише за наявності беззаперечних підстав для цього (висновки викладені у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 15.05.2019 у справі № 904/3935/18, від 10.06.2019 у справі № 914/1983/17, від 16.01.2020 у справі № 908/1188/19).
Так, як вбачається з матеріалів справи, предметом спору в даній справі є стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівнегаз Збут"  738 050 495,00 грн., з яких: 520 693 548,52 грн борг, 42 158 504,12 грн пеня, 4 718 775,54 грн 3% річних, 24 560 223,67 грн інфляційні втрати та 145 919 443,15 грн штраф, за індивідуальним договором від 30.09.2021 № БГр-21/22-РГЗ укладеним в рамках договору купівлі-продажу природного газу від 30.09.2021 № 2рд_БГр-РГЗ, яка утворилася внаслідок відсутності оплати з боку відповідача вартості поставленого природного газу.
Відповідно до наведених договорів від 30.09.2021 № БГр-21/22-РГЗ та від 30.09.2021 №2рд_БГр-РГЗ поставка природного газу здійснювалась у період з жовтня 2021 по квітень 2022 року.  
Водночас, слід зазначити, що  у провадженні Господарського суду Рівненської області перебуває інша господарська справа №918/907/22 за позовом ТОВ "Рівнегаз Збут" до акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Рівнегаз", товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" та товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" про зобов`язання безоплатно усунути недоліки товару (природного газу), шляхом коригування в бік зменшення обсягів природного газу ТОВ "Рівнегаз Збут" за Рамковим договором купівлі - продажу природного газу №2рд_БГр-РГЗ від 30.09.2021  та Індивідуальним Договором №БГр-21/22-РГЗ від 30.09.2021, зазначених в комерційних актах приймання-передачі природного газу за період з жовтня 2021 по квітень 2022 року.
Таким чином, у іншій господарській справі № 918/907/22 оспорюється якість та обсяг/вартість переданого природного газу з подальшим корегуванням, за яким стягнення основної заборгованості та нарахувань інфляційних втрат, 3% річних, пені та штрафу, є предметом спору в даній справі.
Суд апеляційної інстанції враховує, що спір у даній справі пов`язаний зі спором у іншій господарській справі №  918/907/22, а обставини, встановлені під час розгляду справи № 918/907/22, будуть мати преюдиційний характер для розгляду справи № 918/813/22. Адже саме рішенням у справі №918/907/22 буде встановлено обсяг/вартість переданого природного газу за спірними договорами у даній справі, на підставі якого буде визначено суму основного боргу, на яку мають нараховуватися інфляційні втрати, 3% річних, пеня та штраф, що є предметом розгляду у даній справі. Таким чином дана справа пов`язана з іншою господарською справою № 918/907/22, котра розглядається іншим судом.
Водночас, на переконання колегії суддів,  вирішити спір у даній справі є неможливим без розгляду спору у справі № 918/907/22, оскільки під час вирішення спору у справі № 918/907/22 будуть встановлені обставини, що матимуть преюдиційне значення для справи № 918/813/22. Окрім цього суд ураховує, що характер спірних правовідносин, склад учасників справи, предмет і підстави позову, предмет доказування, а отже і обсяг доказів у даній справі є відмінним від справи №918/907/22, що обумовлює неможливість розгляду справи № 918/813/22, так як докази подані в межах цієї справи не дозволяють встановити та оцінити обставини (факти) щодо дійсного обсягу/вартості переданого природного газу, які є предметом судового розгляду.
Разом з тим, посилання скаржника на те, що представлені ним докази дозволяють встановити такі обставини не відповідають дійсності, оскільки в комерційних актах приймання-передачі природного газу відображено його обсяг та вартість і не міститься інформації про якість товару чи відсутність претензій покупця з цього приводу. Інших доказів, щодо якості товару не подано. Позивач, в апеляційній скарзі також стверджує, що у разі задоволення позову у справі №918/907/22 відповідач не обмежений у праві на поновлення порушеного права шляхом звернення до суду, в порядку ст. 320 ГПК України (перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами). Тим самим позивач підтверджує пов`язаність цих справ.
Крім того, поставка газу покупцю опосередковується договірними відносинами не тільки з продавцем, але й з оператором ГРМ та оператором ГТС. Позивач вважає, що саме ці особи повинні нести відповідальність за поставку газу неналежної якості. Проте в межах вирішення даного спору суд позбавлений можливості встановити не тільки факт поставки газу належної чи неналежної якості, але й те, з вини якої особи мало місце таке порушення у випадку його підтвердження. Адже Оператор ГРМ та Оператор ГТС не є учасниками цієї справи.
За таких обставин, колегія суддів погоджується із висновком місцевого господарського суду, що справа №918/907/22 є пов`язаною з даною справою, у якій інший суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на подання і оцінку доказів у даній справі, а також на оцінку правових позицій сторін. Крім того, дану справу не можна розглянути через обмеженість предметом позову та складом учасників справи, зокрема суд позбавлений можливості встановлення обставин, що є предметом позову у справі №918/907/22.
Враховуючи вищевикладене, апеляційний господарський суд відхиляє доводи позивача про те, що результати розгляду справи №918/907/22 не матимуть жодних правових наслідків для розгляду даного спору, а також щодо ненаведення судом належних доводів неможливості самостійно здійснити розгляд справи за наявними матеріалами.
Колегія суддів звертає увагу на те, що аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 11.10.2021 у справі №904/1210/18, яка постановлена за ідентичних обставин, зокрема, предметом позову є стягнення пені, 3% річних та інфляційних втрат нарахованих внаслідок порушення відповідачем умов договору купівлі-продажу природного газу від 12.04.2017 №17-204-Н в частині своєчасності оплати отриманого газу за період з 26.05.2017 по 27.02.2018.
Щодо доводів апеляційної скарги про необґрунтоване зупинення судом першої інстанції провадження у даній справі, що є порушенням положень п.1. ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд зазначає таке.
В силу норм ч.1  cт.9 Конституції України  чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.
Відповідно до  статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"  суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.
Пунктом 1 cтатті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої  Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів     №2, 4, 7 та 11 до Конвенції", визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (п. п. 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 р. у справі "Смірнова проти України").
Роль національних судів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (п. 51 рішення Європейського суду з прав людини від 30.11.2006 р. у справі "Красношапка проти України").
Поруч з вказаним, Конвенція в першу чергу також гарантує "процесуальну" справедливість розгляду справи, а вже потім дотримання розумного строку, що на практиці розуміється як змагальні провадження, у процесі яких у суді на рівних засадах заслуховуються аргументи сторін (Star Cate Epilekta Gevmata and Others v. Greece (Star Cate Epilekta Gevmata та інші проти Греції). Справедливість проваджень завжди оцінюється їх розглядом загалом для того, щоб окрема помилка не порушувала справедливість усього провадження (Mirolubov and Others v. Latvia (Миролюбов та інші проти Латвії), §103).
З огляду на практику Європейського суду з прав людини, суд не вправі допустити юридичну помилку виключно з метою дотримання розумного строку розгляду справи, так як в такому разі не буде досягнуто завдання господарського судочинства.
Європейський суд з прав людини щодо критеріїв оцінки розумності строку розгляду справи визначився, що  строк розгляду має формувати суд, який розглядає справу. Саме суддя має визначати тривалість вирішення спору, спираючись на здійснену ним оцінку "розумності строку" розгляду в кожній конкретній справі, враховуючи її складність, поведінку учасників процесу, можливість надання доказів тощо.
Поняття "розумного строку" не має чіткого визначення, проте розумним слід вважати строк, який необхідний для вирішення справи відповідно до вимог матеріального та процесуального законів.
При цьому, Європейський суд з прав людини зазначає, що розумність тривалості провадження повинна визначатися з огляду на обставини справи та з урахуванням таких критеріїв: складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади, а також ступінь важливості предмета спору для заявника (рішення Європейського Суду з прав людини у справі Папазова та інші проти України від 15.03.2012).
Європейський суд щодо тлумачення положення "розумний строк" в рішенні у справі "Броуган (Brogan) та інші проти Сполученого Королівства" роз`яснив, що строк, який можна визначити "розумним", не може бути однаковим для всіх справ, і було б неприродно встановлювати один строк в конкретному цифровому виразі для усіх випадків. Таким чином, у кожній справі виникає проблема оцінки розумності строку, яка залежить від певних обставин.
З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає помилковими твердження скаржника про те, що внаслідок зупинення провадження у цій справі є порушенням ст.6 Конвенції.
Крім того, Верховний Суд в своїх постановах неодноразово наголошував, що не допускається саме необґрунтоване зупинення провадження у справі, без належним чином доведених обставин і підстав для такого зупинення.
За наведеного, колегія суддів погоджується із судом першої інстанції про наявність підстав для зупинення провадження у даній справі.
Таким чином, судова колегія зазначає, що доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження, ґрунтуються на його власній оцінці та спростовуються наведеними та встановленими судом обставинами справи.
Отже, колегія суддів вважає, що ухвала Господарського суду Рівненської області від 22.12.2022 у даній справі прийнята з повним з`ясуванням всіх обставин, що мають значення для справи, дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому відсутні підстави для її скасування.
Крім того, у зв`язку із відмовою в задоволенні апеляційної скарги, судові витрати визначені ст. 129 ГПК України, залишаються за скаржником.
  
Керуючись ст. ст. 269, 270, 271, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд 
                            
ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" на ухвалу Господарського суду Рівненської області від 22.12.22 у справі № 918/813/22 залишити без задоволення.
2. Ухвалу Господарського суду Рівненської області від 22.12.22 у справі № 918/813/22 залишити без змін.
3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття  і не підлягає касаційному оскарженню. 
4.  Справу №918/813/22 повернути до Господарського суду Рівненської області. 

Повний текст постанови складений "13" лютого 2023 р.

Головуючий  суддя                                                                      Миханюк М.В. 

Суддя                                                                                              Юрчук М.І.  

Суддя                                                                                              Саврій В.А.