ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2391/23 Справа № 0508/4374/2012 	  	Суддя у 1-й інстанції - Владимирська І.М. Суддя у 2-й інстанції - Тимченко О. О.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2023 року                                                                м.Кривий Ріг
справа № 0508/4374/2012
провадження № 22-ц/803/2391/23

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ :

головуючого - Тимченко О.О.,
суддів: Мірути О.А., Хейло Я.В.,
за участю секретаря судового засідання – Євтодій К.С.,

учасники справи:
скаржник – ОСОБА_1 ,
заінтересована особа – Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал»,
заінтересована особа – приватний виконавець виконавчого округу Донецької області Матвійчук Наталія Євгеніївна,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського апеляційного суду в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області цивільну справу № 0508/4374/2012 за скаргою ОСОБА_1 на дії приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Матвійчук Наталія Євгеніївна,
за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 ,
на ухвалу Селидівського міського суду Донецької області від 02 листопада 2022 року (суддя Владимирська І.М.),повне судове рішення складено 04 листопада 2022 року,–

В С Т А Н О В И В:

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ВИМОГ

ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції зі скаргою на дії приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Матвійчук Н.Є., яку обґрунтував тим, що 12.08.2021 року приватним виконавця виконавчого округу Донецької області Матвійчук Н.Є. в виконавчому провадженні № ВП 66454457 винесено постанову про арешт коштів боржника ОСОБА_1 на підставі виконавчого листа № 0508/4374/2012, виданого Селидівським міським судом Донецької області 30.04.2021 року. З метою досудового врегулювання спору він неодноразово звертався письмово з питанням про зняття арешту, накладеного на рахунок для надходження заробітної плати та пенсії, які відповідно до законодавства України належать до категорії рахунків із спеціальним режимом, до приватного нотаріуса Матвійчук Н.Є., АТ «Ощадбанк» та управління соціального захисту населення, де він до 24.02.2022 року був зареєстрований, як ВПО. Однак, отримав відмови, чим саме порушив строк звернення до суду. Держава гарантує та захищає законом право громадянина на своєчасне одержання винагороди на працю. Крім того, виплата установою працівникам заробітної плати має пріоритет перед погашенням заборгованості іншим кредиторам підприємства. Накладення ж арешту на рахунок боржника, а також на рахунок для отримання соціальної виплати для ВПО, унеможливлює достатній рівень його життя , тим більш в той час, коли він разом з родиною мав покинути власне житло в тимчасово окупованому Маріуполі, та призводить до порушення його конституційних прав, як громадянина України. Також накладення арешту на його заробітну плату та на рахунок для отримання соціальних виплат, як ВПО, у якого відсутні інші доходи, порушує право власності скаржника на належні йому кошти, право, передбачене частиною 1 статті 25 ЗУ «Про оплату праці». Накладення арешту на його рахунок, який призначений для виплати заробітної плати, пенсії та для соціальних виплат, призводить до порушення конституційних прав громадянина. На підставі вищевикладеного, просив суд: визнати неправомірною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Матвійчук Н.Є. в ВП № 66454457 про арешт коштів боржника; зняти арешт з зарплатного рахунку, пенсійного рахунку, рахунку, призначеного для отримання виплат ВПО, ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), що знаходяться на карткових рахунках відкритих у АТ «Ощадбанк», ООО «Кром-Інвест», АТ «Перший Український Міжнародний Банк».

КОРОТКИЙ ЗМІСТ СУДОВОГО РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ 

Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 02 листопада 2022 року в задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Матвійчук Н.Є. відмовлено.

Ухвала суду мотивована тим, що рахунки в АТ «Ощадбанк» та АТ «ПУМБ», що належать боржнику ОСОБА_1 не є рахунком із спеціальним режимом і фінансові установи, які обслуговують ці рахунки, не повертали спірні постанови про арешт коштів боржника без виконання, дії приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Матвійчук Н.Є. в частині винесення постанови ВП № 66454457 від 10.08.2021 року, 12.08.2021 року, 28.12.2021 року, 21.02.2022 року про арешт коштів боржника, є правомірними. Крім того, ОСОБА_1 просив зняти арешт з рахунку ТОВ «Кром-Інвест», проте дане підприємство не є банківською установою, а тільки підприємством, яке перераховує отриману заробітну плату ОСОБА_1 до АТ «Акцент-Банк», натомість, вимог щодо зняття арешту з банківського рахунку АТ «Акцент-Банк» скаржником не заявлено.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ВИМОГ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ 

В апеляційній скарзі, поданій до апеляційного суду, ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , посилається на порушення норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким скаргу на дії приватного виконавця задовольнити.

УЗАГАЛЬНЕННЯ ДОВОДІВ ОСОБИ, ЯКА ПОДАЛА АПЕЛЯЦІЙНУ СКАРГУ 

Апеляційна скарга мотивована тим, що незважаючи на законодавчу заборону стягнення більш ніж 20 відсотків з пенсії, дії приватного виконавця призвели до того, що стягнення відбуваються в повному обсязі. На думку скаржника, накладаючи арешт, виконавець мала у постанові вказувати, що не підлягають арешту кошти на спеціальних рахунках та кошти, стягнення на які заборонено законом.

УЗАГАЛЬНЕННЯ ДОВОДІВ ТА ЗАПЕРЕЧЕНЬ ІНШІХ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Від ТОВ «Вердикт Капітал» надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому стягувач просить залишити без задоволення апеляційну скаргу ОСОБА_1 , а ухвалу суду першої інстанції без змін. Стягувач зазначає, що скаржником у вимозі скарги не було конкретизовано із яких саме рахунків боржник прагне зняти арешт. Разом з тим, постанова приватного виконавця про арешт коштів боржника не може бути визнана неправомірною та не може бути скасована, оскільки остання покликана на забезпечення виконання рішення суду, порушення в останній при її винесенні відсутні, жодної норми Закону України «Про виконавче провадження» приватним виконавцем не порушено. Тобто, у разі скасування ухвали, буде знято в тому числі арешт на звичайні та всі інші рахунки боржника, що унеможливить виконання рішення взагалі, що є неприпустимим.

Відзив на апеляційну скаргу від інших учасників справи до суду апеляційної інстанції не надходив.

Відповідно до частини 3 статті 360 ЦПК України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Представник ОСОБА_1 в судовому засіданні доводи апеляційної скарги підтримав,просив її задовольнити. 

Представник ТОВ «Вердикт Капітал» в судовому засіданні проти доводів апеляційної скарг заперечував, просив її відхилити. 

Приватний виконавець виконавчого округу Донецької області Матвійчук Н.Є. в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Від приватного виконавця надійшло клопотання про відкладення розгляду справи не менш, ніж на два тижні, оскільки через постійні перебої з електропостачанням в м. Одеса, вона не встигає підготувати заперечення на апеляційну скаргу. Крім того, у зв`язку з тим, що боржник відсутній в Україні більш ніж 6 місяців, 04 січня 2023 року нею була направлена вимог ГУ ПФУ в Донецькій області про те, чи виплачується пенсія боржнику. Відповідь на дану вимогу ще не надійшла.

Згідно зі статтею 372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду, як джерело права.

Статтю 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Ратифікуючи зазначену Конвенцію Україна взяла на себе зобов`язання гарантувати кожній особі права та свободи, закріплені в Конвенції, включаючи право на справедливий судовий розгляд протягом розумного строку.

У своєму рішенні у справі «Калашников проти Росії» Європейський суд зазначив, що розумність тривалості провадження визначається залежно від конкретних обставин справи, враховуючи критерії, визначені у прецедентній практиці Суду, зокрема, складність справи, поведінка заявника та поведінка компетентних органів влади.

Неявка осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час та місце судового розгляду справи являється їх волевиявленням, яке свідчить про відмову від реалізації свого права на безпосередню участь у судовому розгляді справи та інших процесуальних прав, тому не може бути перешкодою для розгляду судом апеляційної інстанції питання по суті.

Така правова позиція викладена Верховний Судом у постанові від 24 січня 2018 року у справі № 907/425/16.

При цьому, в постанові Верховного Суду від 01 жовтня 2020 року у справі № 361/8331/18 суд дійшов висновку, що, якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися, в судове засідання, а суд апеляційної інстанції вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. 

Враховуючи вищезазначене, та те, що відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції, а апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції відповідно до частини 1 статті 371 ЦПК України має бути розглянута протягом тридцяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження, колегія суддів дійшла висновку, що клопотання приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Матвійчук Н.Є. про відкладення судового розгляду задоволенню не підлягає.

Суд ухвалив, розглядати справу у відсутність сторін, які не з`явились, оскільки відповідно до положень частини 2 статті 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

Згідно з постановою у ВП № 66454457 від 10.08.2021 року, приватним виконавцем виконавчого округу Донецької області Матвійчук Н.Є. при примусовому виконанні дубліката виконавчого листа № 0508/4374/2012, виданого 30.04.2021 року Селидівським міським судом Донецької області, про стягнення солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 на користь ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» заборгованості за кредитним договором №280 ЗН/08-1 від 11.04.2008 року в сумі 340 458,90 грн, судових витрат в сумі 1 820,00 грн, сплачених в якості судового збору та за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, а всього 342 278,90 грн, накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику ОСОБА_1 , у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів, всього 376 806,79 грн.

Відповідно до листа від 10.08.2021 року приватним виконавцем Матвійчук Н.Є. було направлено постанову про арешт коштів боржника від 10.08.2021 року ТОВ «Вердикт Капітал» та АТ КБ «Приватбанк», АТ «Універсал Банк», АТ «Таскомбанк», АТ «ОКСІ Банк», АТ «Райффайзен Банк Аваль», ПАТ АКБ «Індустріалбанк», ПАТ «Банк Восток», АТ «Кредобанк», АТ «ОТП Банк», АТ «АКБ «Конкорд», АТ «Прокредит Банк», АТ АКБ «Львів», АТ «МетаБанк».

Згідно з постановою ВП № 66454457 від 12.08.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Матвійчук Н.Є. при примусовому виконанні дубліката виконавчого листа № 0508/4374/2012, виданого 30.04.2021 року Селидівським міським судом, накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику ОСОБА_1 , у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів – 376 806,79 грн.

Відповідно до листа від 12.08.2021 року приватним виконавцем Матвійчук Н.Є. було направлено постанову про арешт коштів боржника від 12.08.2021 року ТОВ «Вердикт Капітал» та АТ «ПУМБ», АТ «Ощадбанк».

Згідно з постановою ВП № 66454457 від 28.12.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Матвійчук Н.Є. при примусовому виконанні дубліката виконавчого листа № 0508/4374/2012, виданого 30.04.2021 року Селидівським міським судом, накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику ОСОБА_1 , у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів – 360 094,93 грн.

Відповідно до листа від 28.12.2021 року приватним виконавцем Матвійчук Н.Є. було направлено постанову про арешт коштів боржника від 12.08.2021 року ТОВ «Вердикт Капітал» та АТ «Універсал Банк», АТ «ОКСІ банк», АТ «Таскомбанк», АТ «Райффайзен Банк», ПАТ КБ «Індустріалбанк», ПАТ «Банк Восток», АТ «ПроКредит Банк», АТ «Акціонерно-комерційний банк «Львів», АТ «Кредобанк», АТ «ОТП банк», АТ «Ідея Банк», АТ «Агропросперіс банк», АТ «Укрсиббанк», АТ «Банк Авангард», АТ «Альфа-Банк».

Згідно з постановою ВП № 66454457 від 21.01.2022 року приватним виконавцем виконавчого округу Матвійчук Н.Є. при примусовому виконанні дубліката виконавчого листа № 0508/4374/2012, виданого 30.04.2021 року Селидівським міським судом, накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику ОСОБА_1 , у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів – 360 136,80 грн.

Відповідно до листа від 21.01.2022 року приватним виконавцем Матвійчук Н.Є. було направлено постанову про арешт коштів боржника від 12.08.2021 року ТОВ «Вердикт Капітал» та АТ «А- Банк».

Згідно з листом № 20.1.0.0.0/7-20220124/654 від 25.01.2022 року АТ «Акцент-Банк» повідомив приватного виконавця Матвійчук Н.Є., що відповідно до постанови від 21.01.2022 року арешт накладений на кошти ОСОБА_1 , на рахунку відсутні кошти для виконання постанови.

Згідно з довідкою № 14 від 27.01.2022 року, виданої ТОВ «Кром-Інвест», ОСОБА_1 заробітна плата, починаючи з липня 2021 року по грудень 2021 року, перераховувалась на рахунок № НОМЕР_2 АТ «А-Банк».

Відповідно до довідки № 3125 від 24.09.2021 року, виданої Департаментом соціального захисту населення Маріупольської міської ради Територіальний відділ по роботі з громадянами Центрального району, ОСОБА_1 перебуває на обліку в Департаменті соціального заселення Маріупольської міської ради як внутрішньопереміщена особа з 20.03.2018 по теперішній час та отримує допомогу на рахунок АТ «Ощадбанк» № НОМЕР_3 .

Згідно з листом № 116/3508/19 БТ від 17.10.2022 року АТ «ПУМБ» повідомив приватного виконавця Матвійчук Н.Є., що на ім`я ОСОБА_1 відкриті рахунки: НОМЕР_4 ; НОМЕР_5 ; НОМЕР_4 , залишок на поч.операц.дня на 17.02.2022 року складає 0,00 грн. Видаткові операції з рахунків Клієнта зупинені внаслідок виконання Банком документів про арешт коштів. Видаткові операції з рахунку, кошти на якому арештовані, у період до припинення або скасування воєнного стану на території України здійснюються Боржником у випадках та порядку, встановлених законодавством України. Щодо надання реквізитів документів про арешт, на підставі зупинені операції на рахунках боржника, то банк зазначає, що реквізити документів про арешт коштів не включені до переліку інформації, що розкривається банками на запити органів державної виконавчої служби, приватних виконавців. Тому банк відмовляє в розкритті інформації про наявні арешти коштів боржника.

Згідно з довідкою № 5148/02-16 від 20.10.2021 року, виданої Маріупольським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України, ОСОБА_1 знаходиться на обліку в Головному управлінні ПФУ в Донецькій області (м. Маріуполь) і отримує пенсію за віком з 24.04.2018 року на рахунок АТ «Ощадбанк» НОМЕР_6 .

Згідно з листом № 11586 від 25.10.2021 року приватний виконавець виконавчого округу Донецької області Матвійчук Н.Є. повідомила ОСОБА_1 , що 10.08.2021 року приватним виконавцем Матвійчук Н.Є. відносно нього було відкрито виконавче провадження № 66454457 за дублікатом виконавчого листа № 0508/4374/2012, виданого 30.04.2021 року Селидівським міським судом Донецької області, про стягнення солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , на користь ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» заборгованості за кредитним договором № 280 ЗН/08-1 від 11.04.2008 року в сумі 340 458,90 грн, судових витрат в сумі 1 820,00 грн, сплачених в якості судового збору та за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, а всього 342 278,90 грн. 12.08.2021 року приватним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника без зазначення банківських установ та номерів рахунків, яку скеровано в тому числі до АТ «Ощадбанк». Приватний виконавець безпосередньо не накладає арешт на рахунки, це робить банківська установа на підставі постанови виконавця про арешт коштів. Таким чином, ОСОБА_1 має право звернутись до банку, так як арешт на кошти накладає банк на підставі постанови, в якій міститься пряма заборона накладання арешту на кошти на рахунках зі спеціальним режимом використання. При цьому, саме банк, який виконує відповідну постанову виконавця повинен визначити статус коштів і рахунки, на якому вони знаходяться, та в разі їх знаходження на рахунку, на кошти на якому заборонено накладання арешту, банк зобов`язаний повідомити виконавця про цільове призначення коштів на рахунку та повернути його постанову без виконання, що є підставою для зняття виконавцем арешту із цих коштів згідно із частиною 4 статті 59 ЗУ «Про виконавче провадження». ПАТ «ПУМБ», на якого статтею 52 ЗУ «Про виконавче провадження» покладений обов`язок визначити статус рахунка та можливість накладення арешту на кошти на ньому, постанову виконавця про накладення арешту на кошти боржника виконано, що свідчить про те, що банк також не визнав цей рахунок та кошти на ньому такими, на які законом заборонено накладати арешт та звернення стягнення.

Згідно листа № 11/5-17/1956/5963/2021-00/С від 01.12.2021 року АТ «Державний ощадний банк України» повідомив ОСОБА_1 , що за інформації філії Донецького обласного управління АТ «Ощадбанк» на карткові рахунки відкриті на ім`я ОСОБА_1 № НОМЕР_7 та № НОМЕР_8 , відповідно до Постанови про арешт коштів боржника від 12.08.2021 р. ВП № 66454457, виданої приватним виконавцем Матвійчук Н.Є., було накладено арешт в межах суми 376 806,79 грн. Листом АТ «Ощадбанк» від 26.11.2021 року № 46/12-11/1/8182/12168БТ приватного виконавця було повідомлено про виконання Банком зазначеної постанови, що зазначені рахунки використовується в тому числі для зарахування пенсії та соціальних виплат. Станом на поточний час, жодних розпоряджень щодо зняття арешту з вищевказаних рахунків до Банку не надходили. В разі отримання відповідного розпорядження Банк розблокує рахунки в день надходження документу. Рекомендовано звернутися до приватного виконавця Матвійчук Н.Є. для вирішення питання щодо зняття арешту з рахунків.

Згідно з довідкою № 104.0475-50/ від 26.01.2022 року, виданої АТ «Державний ощадний банк України» філія «Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк», ОСОБА_1 має відкритий картковий рахунок № НОМЕР_3 для зарахування цільових коштів соціальної допомоги.

Відповідно до довідки № ML4-50.4/9 від 27.01.2022 року, виданої АТ «ПУМБ», ОСОБА_1 дійсно має поточний рахунок № НОМЕР_5 в АТ «ПУМБ», визначений поточний рахунок відкритий для власних потреб фізичної особи та використовується для здійснення всіх банківських операцій фізичної особи, в тому числі, але не виключно, для зарахування заробітної плати.

Згідно з довідкою № 1301-5000563216 від 31.03.2022 року, ОСОБА_1 взято на облік внутрішньо переміщеною особою за адресою: АДРЕСА_1 .

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Згідно із статтею 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Апеляційна скарга ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , задоволенню не підлягає. 

МОТИВИ З ЯКИХ ВИХОДИВ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД, ТА ЗАСТОСОВАНІ НОРМИ ПРАВА

Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до частини 1 статті 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою. 

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частиною першою, другою та п`ятою стаття 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказаним вимогам закону ухвала суду першої інстанції відповідає.

Відмовляючи в задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії приватного виконавця, суд першої інстанції виходив з того, що рахунки в АТ «Ощадбанк» та АТ «ПУМБ», які належать боржнику ОСОБА_1 не є рахунком із спеціальним режимом і фінансові установи, які обслуговують ці рахунки, не повертали спірні постанови про арешт коштів боржника без виконання, дії приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Матвійчук Н.Є. в частині винесення постанови ВП № 66454457 від 10.08.2021 року, 12.08.2021 року, 28.12.2021 року, 21.02.2022 року про арешт коштів боржника, є правомірними. Крім того, ОСОБА_1 просив зняти арешт з ТОВ «Кром-Інвест», проте дане підприємство не є банківською установою, а тільки підприємством, яке перераховує отриману заробітну плату ОСОБА_1 до АТ «Акцент-Банк», натомість, вимог щодо зняття арешту з банківського рахунку АТ «Акцент-Банк» скаржником не заявлено.

Такі висновки суду першої інстанції є правильними та такими, що ґрунтуються на вимогах чинного законодавства.

Сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи (стаття 447 ЦПК України).

У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги (частини друга – третя статті 451 ЦПК України).

В частині другій статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» наведено невичерпний перелік коштів, на які забороняється звернення стягнення та накладення арешту. Зокрема, вказано, про недопустимість накладення арешту та/або звернення стягнення на кошти боржника, що знаходяться на рахунках, накладення арешту або звернення стягнення на які заборонено законом.

Згідно з частиною третьою статті 52 Закону України «Про виконавче провадження» не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.

Перелік коштів (виплат), на які не може бути звернуто стягнення, наведений і в статті 73 Закону України «Про виконавче провадження».

Виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктом 10 частини першої статті 34 цього Закону (абзац другий частини другої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження»).

Згідно з пунктом 1 частини четвертої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» підставою для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

В постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 травня 2020 року у справі № 905/361/19 викладений висновок, що «стаття 48 Закону України «Про виконавче провадження» встановлює невичерпний перелік рахунків, на кошти на яких накладати арешт заборонено, зазначаючи, що законом можуть бути визначені й інші кошти на рахунках боржника, звернення стягнення або накладення арешту на які заборонено. Отже, виконуючи рішення суду, виконавець може накладати арешт на будь-які кошти на рахунках боржника в банківських установах, крім тих, накладення арешту на які заборонено законом. При цьому саме банк, який виконує відповідну постанову виконавця про арешт коштів боржника, відповідно до частини третьої статті 52 Закону України «Про виконавче провадження» повинен визначити статус коштів і рахунка, на якому вони знаходяться, та в разі їх знаходження на рахунку, на кошти на якому заборонено накладення арешту, банк зобов`язаний повідомити виконавця про цільове призначення коштів на рахунку та повернути його постанову без виконання, що є підставою для зняття виконавцем арешту із цих коштів згідно із частиною четвертою статті 59 Закону України «Про виконавче провадження». Також виконавець може самостійно зняти арешт з усіх або частини коштів на рахунку боржника у банківській установі в разі отримання документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом (частина четверта статті 59 Закону України «Про виконавче провадження»). […] ПАТ «ПУМБ», на яке нормами статті 52 Закону України «Про виконавче провадження» покладений обов`язок визначати статус рахунка та можливість накладення арешту на кошти на ньому, постанову виконавця про накладення арешту на кошти боржника на рахунку № НОМЕР_9 виконало. Зазначене свідчить про те, що банк також не визнав цей рахунок та кошти на ньому такими, на які законом заборонено накладати арешт та звертати стягнення».

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 квітня 2022 року в справі № 756/8815/20 вказано, що «не може бути накладений арешт на кошти що складають заробітну плату боржника після фактичного здійснення утримань із неї за виконавчими документами та на усі кошти заробітної плати боржника поза межами дозволених законом розмірів відрахувань із такої заробітної плати, а якщо такий арешт накладений, то він має бути знятий. При цьому на кошти, що знаходяться на рахунках та які не є коштами, що складають заробітну плату, таке обмеження не розповсюджується.
Передбачене абзацом другим частини другої статті 59 Закону № 1404-VIII зобов`язання виконавця зняти арешт на підставі повідомлення банку не виключає зняття такого арешту на підставі повідомлення боржника, та за наслідками здійснення контролю за правильністю стягнення на підставі наданих звітів про стягнення, оскільки у відповідності до підпункту 1 частини четвертої статті 59 цього закону підставами для зняття виконавцем арешту з майна боржника або його частини є отримання ним документального підтвердження, що звернення стягнення на такі кошти боржника заборонено законом. Одночасно слід звернути увагу, що наявність у виконавчому провадженні звітів підприємства, установи, організації, фізичної особи-підприємця, що здійснюють боржнику певні виплати про нарахування доходів та розмір утримань з цього доходу на погашення боргу, надає можливість виконавцю здійснювати не тільки контроль за правильністю такого утримання, а й можливість визначення розміру коштів, які складають дохід боржника, з якого здійснення стягнення неможливе. Враховуючи вищевикладене, Велика Палата Верховного Суду вважає, що у випадку, коли на стадії накладення арешту на грошові кошти боржника-фізичної особи, що знаходяться на рахунку боржника та є заробітною платою боржника, виконавцю не вдалось виявити правову природу (статус) цих грошових коштів, як коштів на які накладення арешту заборонено законом, то арешт на такі грошові кошти підлягає зняттю на підставі відповідного повідомлення банку або заяви боржника з наданням ним відповідних документів на підтвердження цього та/або за результатами перевірки зазначених звітів».

З матеріалів справи встановлено, що постанови приватного виконавця виконані банківськими установами, у зв`язку з чим було накладено арешт на рахунки на ім`я ОСОБА_1 . Разом з тим, АТ «Ощадбанк», АТ «ПУМБ», АТ Акцент-Банк» не зверталися до приватного виконавця з повідомленнями про спеціальний режим використання рахунків, відкритих на ім`я ОСОБА_1 , та не можливість накладення арешту й звернення стягнення на розміщені на них кошти.

Таким чином, з огляду на те, що рахунки на ім`я ОСОБА_1 , на які накладено арешт, не є рахунками із спеціальним режимом використання, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про правомірність дій приватного виконавця та, як наслідок, відсутність правових підстав для задоволення скарги ОСОБА_1 .

До апеляційної скарги скаржником додано нові докази, а саме, виписку по картковому рахунку № НОМЕР_3 за період з 01.08.2021 року до 11.11.2022 року та виписку по картковому рахунку № НОМЕР_6 за період з 01.08.2021 року до 11.11.2022 року. Проте, колегія суддів не приймає вказані докази з огляду на таке.

Згідно з вимогами статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Реалізація принципу змагальності сторін в цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою статтею 129 Конституції України.

Апеляційний суд не може прийняти докази, які додані до апеляційної скарги, оскільки скаржником не заявлено про неможливість їх подання до суду першої інстанції, у строки та спосіб визначені статтею 83 ЦПК України, з причин, що об`єктивно не залежали від нього, та не надано відповідних доказів цього (частина 3 статті 367 ЦПК України).

За відсутності поважних причин неподання нового доказу до суду першої інстанції апеляційний суд не має права досліджувати цей доказ, поданий в апеляційній інстанції (правовий висновок Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 638/13998/14-ц, аналогічний правова позиція Верховного Суду від 11 квітня 2018 року у справі № 458/867/15-ц).

Інші наведені в апеляційній скарзі доводи були предметом дослідження в суді першої інстанції з наданням відповідної правової оцінки всім фактичним обставинам справи, яка ґрунтується на вимогах законодавства, і з якою погоджується суд апеляційної інстанції.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справ «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32.)

Пункт 1 статті 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burg and others v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no.2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41.

ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Згідно із статтею 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ухвала суду першої інстанції постановлена з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції – без змін.

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ 

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України суд апеляційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Оскільки апеляційну скаргу залишено без задоволення, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої та апеляційної інстанції, немає.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , залишити без задоволення.

Ухвалу Селидівського міського суду Донецької області від 02 листопада 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий                                                                О.О.Тимченко

Судді                                                                         О.А. Мірута

                                                                               Я.В. Хейло

Повне судове рішення складено 18 січня 2023 року.

Головуючий                                                                О.О. Тимченко