ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2023 року	Львів	Справа № 380/9131/22 пров. № А/857/17750/22	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:
Головуючого судді –                                                             Ніколіна В.В.,
суддів –                                                                                Гінди О.М., Пліша М.А.,
за участі секретаря судового засідання –                              Гранат В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2022 року(суддя –Кузан Р.І., м. Львів, повний текст рішення складено 10 листопада 2022 року) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправним та скасуванняподаткового повідомлення-рішення,-

                                                  ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 у червні 2022 року звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Львівській області (далі – ГУДПС у Львівській області), в якому просив:визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення ГУ ДПС у Львівській області №00038930901 від 23.05.2022. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення є протиправним і таким, яке прийнято без наявності правових підстав для його прийняття і, як наслідок, є таким що підлягає скасуванню. Зазначає, що із змісту оскаржуваного податкового повідомлення-рішення від 23.05.2022 вбачається, що підставою для накладення штрафної санкції у розмірі 6800 грн. слугували матеріали Личаківської районної адміністрації 33-вих-26759 від 13.04.2022. Також зазначає, що йому не відомі підстави для прийняття фіскальним органом оскаржуваного рішення, оскільки ОСОБА_1 не вчиняв жодних правопорушень у сфері регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах та пального, до жодної адміністративної відповідальності за вчинення такого роду правопорушень не притягався. Як наслідок, абсолютно безпідставним вважає і покладення на нього обов`язку з оплати штрафної санкції в розмірі 6 800 грн. за буцімто вчинення правопорушення у сфері обігу алкоголю та/або тютюнових виробів. Крім цього вказує, що матеріали Личаківської районної адміністрації №33-вих- 26759 від 13.04.2022, які слугували підставою для прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення №00038930901 від 23.05.2022, стороною позивача до суду подані бути не можуть, оскільки відповідач по справі відмовився надавати такі представнику ОСОБА_1 .
          Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2022 року в задоволенні позову відмовлено.
          Не погодившись з ухваленим рішенням, його оскаржив позивач, який із покликанням на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким задовольнити позовних вимог. В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що ОСОБА_2 яка здійснила продаж слабоалкогольного напою у заборонений час доби, перебувала у трудових відносинах з ОСОБА_3 та не була працівником позивача. Як наслідок, в даному випадку не існує та не може існувати правового зв`язку між діями продавця, який продав у заборонений час доби слабоалкогольний напій і негативними правовими наслідками для платника податку, який не перебував у трудових відносинах з таким працівником. На думку апелянта, відповідачем не надано жодного допустимого доказу, на підставі якого можна було б встановити, що здійснюючи відпуск слабоалкогольного напою у заборонений час доби, ОСОБА_2 діяла від імені та в інтересах позивача.
Відповідач подав письмовий відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити таку без задоволення, а рішення суду першої інстанції – без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та знайшло своє підтвердження під час розгляду апеляційної скарги, що відповідно до договору оренди частини нежитлового приміщення від 01.06.2021, укладеного між ТзОВ «Лео-Трейдинг» в особі директора Моргунова В.Ю., та Фізичною особою підприємцем ОСОБА_1 , позивач отримав у строкове платне користування (оренду) частину нерухомого майна, а саме частину будівлі, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Об`єкт оренди надається позивачу з метою використання його для ведення господарської (підприємницької) діяльності, а саме торгівлі алкогольними, слабоалкогольними напоями та тютюновими виробами.
Позивачу 30.06.2021 видано ліцензію №13060308202104131 на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями за адресою: АДРЕСА_1 , з терміном дії з 01.07.2021 по 01.07.2022.
ГУ ДПС у Львівській області 02.05.2022 отримано матеріали Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради №33-вих-26759 від 13.04.2022, а саме: копію постанови №15 від 24.03.2022 про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу; копію протоколу про адміністративне правопорушення №695287 від 10.02.2022; відомості щодо суб`єкта господарювання ФОП - ОСОБА_1 (витяг із Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань).
Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 10.02.2022 серії ВАБ №911109, складеним працівником поліції, 10.02.2022 о 09 год. 50 хв. гр. ОСОБА_2 перебуваючи на робочому місці продавця в продуктовому магазині в АДРЕСА_1 , здійснила продаж слабоалкогольного напою пиво спеціальне “Бірмікс Лимон”, ємністю 0,5 літра, місткістю спирту 2,5% у заборонений час, чим порушила вимоги пункту 1 ухвали Львівської міської ради №4710 від 11.09.2019 «Про заборону роздрібної торгівлі алкогольними, слабоалкогольними напоями та пивом (окрім безалкогольного)». Пунктом 1 ухвали ЛМР №4710 передбачено заборону роздрібної торгівлі алкогольними, слабоалкогольними напоями та пивом (окрім безалкогольного) у стаціонарних об`єктах торгівлі та тимчасових спорудах, за винятком закладів ресторанного господарства, з 22.00 год. до 10.00 год.
Відповідно до письмових пояснень від 10.02.2022 ОСОБА_2 повідомила, що 10.02.2022 близько 09 год. 50 хв вона, перебуваючи на робочому місці в продуктовому магазині за адресою: АДРЕСА_1 здійснила продаж слабоалкогольного напою в заборонений час доби. Це сталось через людський фактор, оскільки магазин працює з 07 год 00 хв ОСОБА_2 не звернула увагу на час продажу напою.
23.03.2022 адміністративною комісією Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради винесено постанову №15 у справі про адміністративне правопорушення, відповідно до якої на ОСОБА_2 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 13600 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 156 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі – КУпАП).
На підставі вказаних документів відповідач 23.05.2022 прийняв податкове повідомлення-рішення №00038930901. На підставі підпункту 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України (далі – ПК України) та частини 2 статті 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» (далі – Закон №481/95)до ОСОБА_1 застосовано штрафні (фінансові) санкції у сумі 6800 грн.
Судом також встановлено, що ОСОБА_2 зверталась до Личаківського районного суду м. Львова з позовом про визнання протиправною постанови №15 від 24.03.2022 про накладення адміністративного стягнення та зміну виду адміністративного стягнення, з урахуванням уточнення просить змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, а саме застосувати до позивача штраф у розмірі 400 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить суму в розмірі 6800 грн.
Рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 14.06.2022 у справі №463/2340/22 позов ОСОБА_2 до Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради про визнання протиправною постанови №15 від 24.03.2022 про накладення адміністративного стягнення та зміну виду адміністративного стягнення задоволено. Постанову Адміністративної комісії при Личаківській районній адміністрації Львівської міської ради № 15 від 24.03.2022 про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за частиною 2 статті 156 КУпАП змінено в частині розміру адміністративного стягнення та застосовано до неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (6800 грн.).
Позивач, вважаючи вищезазначене податкове повідомлення-рішення протиправним, звернувся до суду з позовом.
Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того оскаржуване податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Львівській області №00038930901 від 23.05.2022, яким до ФОП ОСОБА_1 застосовані штрафні (фінансові) санкції у сумі 6800,00 грн, винесено відповідачем з дотримання вимог закону, а тому відсутні підстави для його скасування.

Згідно з підпунктами 19-1.1.14, 19-1.1.16 - 19-1.1.20 пункту 19-1.1 статті 19-1 ПК України, контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, виконують такі функції, крім особливостей, передбачених для державних податкових інспекцій статтею 19-3 цього Кодексу:  - здійснюють контроль у сфері виробництва, обігу та реалізації підакцизних товарів, контроль за їх цільовим використанням, забезпечують міжгалузеву координацію у цій сфері;  - здійснюють заходи щодо запобігання та виявлення порушень законодавства у сфері виробництва та обігу спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів та пального; - проводять роботу щодо боротьби з незаконним виробництвом, переміщенням, обігом спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів та пального; - організовують роботу, пов`язану із замовленням марок акцизного податку, їх зберіганням, продажем, відбором зразків, з метою проведення експертизи щодо їх автентичності та здійснюють контроль за наявністю таких марок на пляшках (упаковках) з алкогольними напоями і пачках (упаковках) тютюнових виробів під час їх транспортування, зберігання і реалізації; - забезпечують контроль за дотриманням суб`єктами господарювання, які провадять роздрібну торгівлю тютюновими виробами, вимог законодавства щодо максимальних роздрібних цін на тютюнові вироби, встановлених виробниками або імпортерами таких виробів; - забезпечують контроль за дотриманням суб`єктами господарювання, які провадять оптову або роздрібну торгівлю алкогольними напоями, вимог законодавства щодо мінімальних оптово-відпускних або роздрібних цін на такі напої.
Згідно з підпунктом 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 ПК України контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, або зменшення суми податку на доходи фізичних осіб, задекларовану до повернення з бюджету у зв`язку із використанням платником податку права на податкову знижку, якщо згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов`язань з окремого податку або збору та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, застосування штрафних (фінансових) санкцій та нарахування пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган. 
Податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами та координуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи (пункт 61.1 статті 61 ПК України).
Відповідно до частини 1 статті 16 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» №481/95- ВР від 19.12.1995 (далі – Закон №481/95) контроль за дотримання норм цього Закону здійснюють органи, які видають ліцензію, а також інші органи в межах компетенції, визначеної законами України. 
Механізм застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» встановлений Порядком застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 2 червня 2003 року №790 (далі – Порядок №790). 
Згідно з пунктом 5 Порядку №790 підставою для прийняття рішення про застосування фінансових санкцій є:  - акт перевірки додержання суб`єктом підприємницької діяльності встановлених законодавством вимог, обов`язкових для виконання під час здійснення оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами, складений органом, що видав ліцензію, у якому зазначається зміст порушення і конкретні порушені норми законодавства; - результати проведення органом, який видав ліцензію, іншими органами виконавчої влади в межах їх компетенції перевірок суб`єкта підприємницької діяльності, пов`язаної з виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів; - матеріали правоохоронних, податкових та інших органів виконавчої влади щодо недотримання суб`єктами підприємницької діяльності вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів про виробництво та обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів.
Відповідно до частини 9 статті 15-3 Закону №481/95 сільські, селищні та міські ради в межах території відповідної адміністративно-територіальної одиниці можуть встановлювати заборону продажу пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових суб`єктами господарювання, які діють (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) (крім закладів ресторанного господарства) у визначений рішенням таких органів час доби.
Пунктом 1 ухвали Львівської міської ради «Про заборону роздрібної торгівлі алкогольними, слабоалкогольними напоями та пивом (окрім безалкогольного)» №4710 передбачено заборону роздрібної торгівлі алкогольними, слабоалкогольними напоями та пивом (окрім безалкогольного) у стаціонарних об`єктах торгівлі та тимчасових спорудах, за винятком закладів ресторанного господарства, з 22.00 год. до 10.00 год.
Згідно із статтею 17 Закону №481/95, в редакції яка діяла на час виявлення правопорушення та прийняття спірного рішення, до суб`єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі порушення вимог статті 15-3 цього Закону - 6800грн.
Отже, з огляду на вказані норми матеріального права, слід зазначити, що передбачена Законом відповідальність можлива лише у випадку встановлення факту порушення суб`єктом господарювання вимог ст. 15-3 вказаного Закону.
Згідно з матеріалами справи, листом Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради від 13.04.2022 №33-вих-26759 проінформовано ГУ ДПС у Львівській області про те, що адміністративною комісією винесено постанову про накладення адміністративного стягнення №15 від 24.03.2022 та направлено копію постанови про накладення адміністративного стягнення №15 від 24.03.2022; копію протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №911109; відомості щодо суб`єкта господарювання (витяг із Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань).
З матеріалів справи також встановлено, що постанова №15 від 24.03.2022 винесена відносно ОСОБА_2 на підставі протоколу про адміністративне правопорушення від 10.02.2022 серія ВАБ №911109.
Згідно з ліцензією на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями №13060308202104131 від 30.06.2021, суб`єктом господарювання, який здійснює підприємницьку діяльністю за адресою АДРЕСА_1 , де було реалізовано алкогольний напій у заборонений час є ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_1 ).
Відповідно до довідки №1508/2022-1 від 15.08.2022 та повідомлення про прийняття працівників на роботу від 30.06.2021, на час виникнення спірних правовідносин у ФОП ОСОБА_1 працювало четверо працівників, а саме: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .
Як вже зазначалось, між ТзОВ «Лео-Трейдиг» (орендодавець) в особі директора ОСОБА_8 та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (орендар) укладено договір оренди частини нежитлової приміщення від 01.06.2021.
Відповідно до вказаного договору орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування (оренду) частину нерухомого майна, а саме частину будівлі, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .
Як встановлено матеріалами справи, за адресою АДРЕСА_1 ліцензія на роздрібну торгівлю алкогольними напоями видавалася тільки позивачу.
Також, в суді першої інстанції в судовому засіданні була допитана в якості свідка ОСОБА_2 підтвердила обставини вчинення нею 10.02.2022 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 156 КУпАП. Додатково повідомила, що станом на лютий місяць 2022 року вона працювала на посаді продавця за трудовим договором з Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 , який здійснює господарську діяльність в магазині продуктів за адресою АДРЕСА_1 . В цьому магазині здійснюється реалізація продуктів харчування, а також алкогольних та тютюнових виробів. Разом з нею 10.02.2022 працювала продавець ОСОБА_9 . Продавці працюють по змінах. Їй не було відомо про те, що у вказаному магазині здійснюють діяльність кілька підприємців. Між продавцями магазину нема чіткого розподілу щодо продажу лише окремих видів товарів (молочних, м`ясних, кондитерських виробів чи алкогольних та тютюнових виробів). На підтвердження своїх слів свідок надала суду копію трудової книжки НОМЕР_2 та наказу №2907/2022-1 від 29.07.2022 про звільнення з роботи.
На вимогу суду відповідач повідомив про те, що ФОП ОСОБА_8 (ІПН НОМЕР_3 ) із заявами щодо отримання ліцензій на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями до ГУ ДПС у Львівській області не звертався. Відповідач надав копії податкових розрахунків сум доходу, нарахованого ФОП ОСОБА_3 на користь платників податків – фізичних осіб. Згідно з відомостями про суми нарахованого доходу, утриманого та сплаченого податку на доходи фізичних осіб та військового збору, станом на лютий 2022 року у ФОП ОСОБА_3 працювало троє осіб, в тому числі ОСОБА_2 .
Таким чином, в магазині за адресою АДРЕСА_1 здійснюють господарську діяльність два суб`єкти господарювання: ФОП ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_3 . При цьому, ліцензію на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями за цією адресою має лише позивач.
ОСОБА_1 обґрунтовуючи апеляційну скаргу зазначає, що ОСОБА_2 яка здійснила продаж слабоалкогольного напою у заборонений час доби, перебувала у трудових відносинах з ОСОБА_3 та не була працівником позивача. Як наслідок, на його думку, в даному випадку не існує та не може існувати правового зв`язку між діями продавця, який продав у заборонений час доби слабоалкогольний напій і негативними правовими наслідками для платника податку, який не перебував у трудових відносинах з таким працівником.

Визначальною ознакою для висновку про наявність підстав для притягнення позивача до відповідальності, передбаченої Законом №481/95, є встановлення факту продажу слабоалкогольного напою у заборонений час доби.
Факт продажу ОСОБА_2 підтверджується її поясненнями та не заперечується позивачем.
ОСОБА_2 хоч і не перебуває в трудових відносинах з ФОП   ОСОБА_1 , однак здійснивши продаж слабоалкогольного напою пиво спеціальне “Бірмікс Лимон”, ємністю 0,5 літра, місткістю спирту 2,5% у заборонений час 10.02.2022, фактично діяла від імені та в інтересах позивача. Оскільки, як вже зазначалось вище, ліцензію на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями за вказаною адресою має лише позивач. Доказів протилежного позивачем суду не надано.
Більше того, позивач не надав доказів звернення ОСОБА_1 до правоохоронних органів чи до суду щодо неправомірних дій ОСОБА_2 з реалізації без його відома належного йому алкогольного напою, що свідчить про відсутність претензій до неї з боку позивача. Слід також врахувати, що ОСОБА_10 , яка 10.02.2022 працювала в магазині разом з ОСОБА_2 , також не перебуває в трудових відносинах з ФОП ОСОБА_1 .. Тобто, ні ОСОБА_2 ні ОСОБА_11 не перебували у трудових відносинах з позивачем, однак протягом дня 10.02.2022 алкогольні напої в магазині позивача реалізовувались та такі операції були проведені через реєстратор розрахункових операцій.
При цьому, суд першої інстанції правильно відхилив доводи позивача, в обґрунтування протиправності оскаржуваного рішення, щодо відсутності трудових відносин позивача з ОСОБА_2 , а також відсутність у денному Z-звіті за 10.02.2022 операції з продажу пива спеціального “Бірмікс Лимон”, оскільки питання дотримання позивачем норм трудового законодавства чи порядку ведення касових операцій не було предметом перевірки податковим органом.
Таким чином, апеляційний суд резюмує, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Львівській області №00038930901 від 23.05.2022, яким до ФОП ОСОБА_1 застосовані штрафні (фінансові) санкції у сумі 6800,00 грн, винесено відповідачем з дотримання вимог закону, а тому суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що відсутні підстави для його скасування.

Отже, за результатами розгляду апеляційної скарги колегія суддів суду апеляційної інстанції дійшла висновку, що суд першої інстанції прийняв правильне рішення про відмову в задоволенні адміністративного позову.
В підсумку, апеляційний суд переглянув оскаржуване рішення суду і не виявив порушень норм матеріального чи процесуального права, які могли призвести до ухвалення незаконного судового рішення, щоб його скасувати й ухвалити нове.
Міркування і твердження апелянта не спростовують правильності правових висновків цього рішення, у зв`язку з чим його апеляційна скарга на рішення суду не підлягає задоволенню.
Згідно із статтею 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає вимогам статті 242 КАС України, підстав для задоволення вимог апеляційної скарги колегією суддів не встановлено.
Відповідно до статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують, а зводяться до переоцінки доказів та незгоди з ними.
Керуючись ст. 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,-

                                               ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2022 року в справі №380/9131/22- без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя	 	В. В. Ніколін 	
судді	 	О. М. Гінда 	
 	 	М. А. Пліш  	
Повне судове рішення складено 16 березня 2023 року