Дата документу  Справа № 322/664/22 

ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

 
ЄУ № 322/664/22                                          Головуючий в 1 інстанції Гасанбеков С.С.
Провадження №33/807/751/22                                  Доповідач в 2 інстанції Тютюник М.С.
Категорія ч. 1 ст.130 КУпАП 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2022 року                                                  місто Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Тютюник М.С., розглянувши клопотання адвоката Білоуса С.А. про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження постанови Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 14 жовтня 2022 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. 

ВСТАНОВИВ:

14 жовтня 2022 року постановою судді Новомиколаївського районного суду Запорізької області ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. 

Вперше із апеляційною скаргою ОСОБА_1 звернувся до суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції 26 жовтня 2022 р. 

Постановою Запорізького апеляційного суду від 8 листопада 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 було повернуто апелянту з підстав пропуску строку на апеляційне оскарження постанови та відсутністю клопотання про поновлення строку (а.с.19).

8 грудня 2022 року захисник ОСОБА_1 - адвокат Білоус С.А. повторно звернувся із апеляційною скаргою та клопотанням про поновлення строку апеляційного оскарження (а.с.28-34).

В обґрунтування необхідності поновлення строку на оскарження постанови суду першої інстанції, апелянт посилається на те, що суд розглянув справу без його участі, копію постанови суду ОСОБА_1 отримав 19 жовтня 2022р., вперше з апеляційною скаргою звернувся 25 жовтня 2022 р., тому вважає пропущений ним строк з поважних причин.

Ознайомившись з матеріалами справи, перевіривши доводи клопотання адвокат Білоус С.А. та подані ним докази, приходжу до висновку щодо відсутності підстав для задоволення клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Отже, за вище наведеною нормою строк на подачу апеляційної скарги обчислюється не з моменту ознайомлення з постановою судді чи з моменту отримання її копії, а саме з моменту її винесення. 

З матеріалів справи вбачається, що  ОСОБА_1 знав про існування справи про адміністративне правопорушення відносно нього за ч. 1 ст. 130 КУпАП, що підтверджується його підписом у протоколі, (а.с. 1), також йому було відомо і про дату судового засідання, призначеного на 14.10.2022 року, що підтверджується телефонограмою суду (а.с. 8). 

Крім того, ОСОБА_1 вже звертався до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою і обставини щодо несвоєчасного отримання судового рішення вже були предметом перевірки в суді апеляційної інстанції. 

За фактом розгляду апеляційної скарги Запорізьким апеляційним судом 8 листопада 2022 року було ухвалено постанову про повернення апелянту скаргу з підстав пропуску строку на апеляційне оскарження постанови та відсутністю клопотання про поновлення строку.

Звертаючись до суду апеляційної інстанції, безпосередньо адвокат Білоус С.А. просив поновити строк на апеляційне оскарження та послався на аналогічні обставини, які вже були предметом перевірки і не засвідчують поважності і істотності причин пропуску строку на апеляційне оскарження.

Доводи захисника, що вперше з апеляційною скаргою ОСОБА_1 звернувся 25 жовтня 2022 р. спростовуються матеріалами справи, зокрема конвертом із трекінгом, який був перевірений апеляційним судом і датою відправки апеляційної скарги є 26 жовтня 2022 р.

Отже, навіть вперше з апеляційною скаргою ОСОБА_1 звернувся поза межами строків, передбачених ст. 294 КУпАП. 

Нових обставин щодо поважності причин пропуску строку на оскарження, які б не досліджувались апеляційним судом при прийнятті рішення від 8 листопада 2022 року про повернення апеляційної скарги не надано.
Окремо наголошую на вимогах статті 294 КУпАП, якою визначено, зокрема початок строку оскарження постанови, а саме з дня її винесення.
ОСОБА_1 , знаючи про наявну справу та дату призначеного судового засідання, мав цікавитися про її рух. Натомість відомостей, які завадили безпосередньо ОСОБА_1 звернутися у встановлений строк із апеляційною скаргою клопотання захисника не містить.

За таких обставин, з урахуванням чітко визначеного статтею 294 КУпАП порядку оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення, за відсутності нових документально обґрунтованих доказів, які б свідчили про необхідність поновлення строку апеляційного оскарження постанови суду першої інстанції, вважаю за необхідне відмовити у задоволенні клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження.
Чинні норми КУпАП стосовно права на оскарження постанови місцевого суду у справі про адміністративні правопорушення забезпечують за аналогією з правом на доступ до суду, закріпленим у пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р., законну мету і не порушують саму сутність цього права.

Згідно правової позиції Європейського суду з прав людини, викладеної у рішенні у справі "Мельник проти України", норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані. У той же час такі норми або їх застосування мають відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження і перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. (Рішення у справі "Олександр Шевченко проти України" п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року).

Наведена ініціатором відповідного клопотання причина пропуску строку на апеляційне оскарження не перебуває у площині поважних причин, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто такі, що не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами, труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до апеляційної інстанції у строк, визначений законом і такі обставини мають бути підтверджені скаржником.

Отже, наявність суттєвих перешкод у своєчасній реалізації ОСОБА_1 права на апеляційне оскарження судового рішення, строк якого згідно ст.294 КУпАП обчислюється з дня винесення постанови, ініціатором клопотання не наведені і апеляційним судом не встановлені, що у своїй сукупності засвідчує відсутність поважних причин пропуску строку на оскарження.

З урахуванням того, що права адвоката, який представляє інтереси ОСОБА_1 пов`язані із правами самого правопорушника, а також тієї обставини, що ОСОБА_1 не був позбавлений права оскаржити судове рішення у строки передбачені КУпАП, суд вважає за необхідне відмовити у поновленні пропущеного строку на апеляційне оскарження постанови Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 14 жовтня 2022 року.

Оскільки у поновлені строку відмовлено, апеляційна скарга, у відповідності до вимог ст.294 КУпАП, повертається особі, яка її подала.

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

відмовити адвокату Білоусу С.А. у задоволенні клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження постанови Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 14 жовтня 2022 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а апеляційну скаргу повернути особі, яка її подала.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького 
апеляційного суду                                                        М.С. Тютюник