ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/331/23 Справа № 209/1215/22 	  	Суддя у 1-й інстанції - Багбая Є. Д. Суддя у 2-й інстанції - Іванченко  О. Ю.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

09 лютого 2023 року                                                                м. Дніпро
       Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Іванченко О.Ю., перевіривши матеріали справи за апеляційною скаргою особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 18 серпня 2022 року, відносно: 
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка мешкає за адресою:  АДРЕСА_1 , 
визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В с т а н о в и в :
Цією постановою, ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на останньої адміністративне стягнення у виді штрафу у дохід держави в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 496,20 гривень. 
При обставинах зазначених в оскаржуваній постанові, 01 липня 2022 року 00 годині 20 хвилин ОСОБА_1  по бул. Героїв,12 керувала автомобілем HYUNDAI ELANTRA д/з  НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння , а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку із застосуванням приладу «Драгер» №6810, результат тесту 0,86%.
Не погоджуючись з вказаною постановою, особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просила поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, скасувати постанову та постановити нову, якою провадження у справі закрити. 
В обґрунтування пропущеного строку, зазначила, що не отримувала судової повістки про виклик до суду, знаходилась весь час за кордоном. Вказує, що про наявність відносно неї оскаржуваної постанови дізналась через ДІЮ, коли 29 січня 2023 року їй надійшло повідомлення про відкриття виконавчого провадження за вказаною постановою. 
Суд апеляційної інстанції, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про відмову в поновленні пропущеного строку на апеляційне оскарження постанови суду виходячи з наступного. 
Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Правило дотримання десятиденного строку має на меті гарантувати правову визначеність і забезпечити, щоб справи про адміністративні правопорушення розглядалися впродовж розумного часу, не змушуючи органи влади та інших зацікавлених осіб перебувати у стані невизначеності.
Це правило надає особі, яка має право на апеляційне оскарження, достатній строк для роздумів стосовно того, чи подавати апеляційну скаргу, для чіткого визначення своїх аргументів та окреслення стверджувальної правової позиції, і визначає період, після закінчення якого контрольна функція суду не здійснюється.
Як вбачається з матеріалів справи особа, яка притягається до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 , хоча і не була особисто присутньою у судовому засіданні під час розгляду її справи Дніпровським районним судом міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 18.08.2022 року, однак за обставинами справи була повідомлена про те, що справа буде розглядатися саме у цьому суді, про що свідчить зміст складеного щодо ОСОБА_1 протоколу про адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП (а.с. 1), та, всупереч твердженням, була завчасно сповіщена судом про дату і час судового розгляду на 11.00 годину 18.08.2022 шляхом направлення СМС-повідомлення на відомий суду номер мобільного телефону (а.с. 17). Однак ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, про причини своєї неявки суд не повідомила та заяв про відкладення розгляду справи до суду не подала, у зв`язку з чим місцевий суд прийняв рішення про можливість розгляду справи без її участі.
Отже, наведене свідчить про те, що ОСОБА_1 безумовно була обізнана про перебіг судового розгляду справи про адміністративне правопорушення, але в судове засідання не з`явилася та не скористалася наданими їй ст. 268 КУпАП правами, зокрема, дати суду власні пояснення щодо обставин подій, надати відповідні докази та у разі незгоди з прийнятим рішенням своєчасно подати апеляційну скаргу, який спливав — 28 серпня 2022 року. Натомість ОСОБА_1 , як вбачається з матеріалів справи, протягом тривалого часу з дня складання 01 липня 2022 року щодо неї адміністративного протоколу, не проявила належної зацікавленості про долю розгляду своєї справи та своєчасно не звернулася до суду за отриманням судового рішення. 
Крім того, для отримання інформації щодо стану розгляду судової справи та прийнятих судових рішень функціонує офіційний веб-портал «Судова влада України» та «Єдиний державний реєстр судових рішень» за допомогою яких будь-яка особа може отримати актуальну інформацію щодо стану судової справи, та стадії її розгляду, тож особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності мав об`єктивну можливість дізнатися про прийняте рішення вже після судового розгляду та у визначений ст. 294 КУпАП строк подати апеляційну скаргу на прийняте судове рішення.
Дана позиція повністю відповідає усталеній практиці ЄСПЛ, яку відповідно до ст. 17 ЗУ "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23.02.2006 р. суди застосовують при розгляді справ як джерело права. Так, у рішенні ЕСПЛ у справі «Пономарев проти України» Суд зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.
В рішенні Європейського суду з прав людини в справі «Устименко проти України» від 29 жовтня 2010 року Суд вказав, що необґрунтоване поновлення строку оскарження остаточного рішення по справі зі спливом значного періоду часу без обґрунтованих підстав порушує принцип правової визначеності, і як наслідок тягне порушення ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 ст. 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами.
Оскільки норми КУпАП не містять вичерпного переліку підстав, які вважаються поважними для вирішення питання про поновлення пропущеного процесуального строку, то такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.
В свою чергу необґрунтоване поновлення процесуальних строків на оскарження «остаточного судового рішення» є порушенням принципу юридичної визначеності, про що вказує як судова практика Верховного суду України (наприклад, Постанова ВСУ від 13.07.2016 року по справі № 3-774гс16 (№ в ЄДРСРУ 58986625) так і судова практика Європейського суду з прав людини.
Тобто, якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. У кожному випадку суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у вказаний принцип.
В той же час, строк на апеляційне оскарження може і повинен бути поновлений тільки у випадку, якщо він пропущений з поважних причин. Поважність причин його пропуску має довести апелянт, який заявив таке клопотання.
Враховуючи наведене вище, доходжу висновку, що зазначену апелянтом причину пропуску строку не можливо вважати поважною, тобто такою, що об`єктивно перешкоджала особі, яка має право на подачу скарги, подати її своєчасно.
Відповідно до чинного законодавства, початок 10-денного строку на апеляційне оскарження починається з дня винесення постанови, а не з дня отримання її копії учасниками судового провадження.
Крім того, як вбачається з матеріалів справи, 29 листопада 2022 року, через три місяці послі ухвалення судом оскаржуваного рішення, вже на стадії його виконання, ОСОБА_1 звернулася за правовою допомогою та захисником 07 грудня 2022 року була подана апеляційна скарга, про що свідчить укладений договір та зміст апеляційної скарги (а.с.30-35,36). Проте, постановою Дніпровського апеляційного суду від 09 грудня 2022 року адвокату Галенко О.Є. було відмовлено у поновленні строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, оскільки підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження суд не вбачав. 
Повторний апеляційний перегляд аналогічних вимог чинним КУпАП не передбачено. Фактично апелянт не погоджується з результатами апеляційного розгляду його вимог щодо відмови в задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.
Положеннями Конвенції про захист прав та основоположних свобод 1950 року та п.40 рішення ЄСПЛ у справі «Пономарьов пороти України» від 03.04.2008, визначено, що право на справедливий розгляд судом, яке гарантовано п.1 ст.6 Конвенції, має розумітися у світлі преамбули Конвенції, у відповідній частині якої зазначено, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу остаточності рішень суду, який в свою чергу визначає, що жодна із сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового його вирішення.
Положення ч. 2 ст. 7, ч. 3 ст. 8 КУпАП регламентують, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності та ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.
Чинним КУпАП не передбачено повторність розгляду питань, які вже було вирішено.
З огляду на викладене, враховуючи вказані обставини і вимоги закону, вважаю за необхідне відмовити ОСОБА_1 в поновлені строку на апеляційне оскарження та повернути апеляційну скаргу, оскільки пропущено строк апеляційного оскарження з неповажних причин.
Керуючись ст. ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Відмовити в задоволенні клопотання особі, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 18 серпня 2022 року. 
Апеляційну скаргу повернути особі, яка її подала, через неповажність причини пропуску строку на апеляційне оскарження. 
       Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

       Суддя Дніпровського 
       апеляційного суду                                                        О.Ю. Іванченко